Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

05.01.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики №8793831. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.11.2019 року між ТОВ "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] був укладений договір позики №8793831. Згідно з п. 2 Договору кредиту, ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» надало відповідачу кредит в сумі 6000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 4.2 Договору кредиту позичальник підтверджує, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, роозміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license; їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Договір позики №8793831 від 23.11.2019 року укладено в електронній формі. ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором позики виконало та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору , не здійснивши повернення суми наданого їй кредиту і процентів, нарахованих в строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 03.04.2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладений договір факторингу №03042017, відповідно до умов якого право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. 29.05.2020 року між сторонами за вказаним договором факторингу було підписано реєстр прав вимог №101, відповідно до якого право вимоги за договором позики№8793831 від 23.11.2019 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». На підставі викладеного ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість в сумі 14274,76 грн. Враховуючи, що позивач змушений звернутись за професійною правовою допомогою до Адвокатського обєднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», також просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Ухвалою від 22.01.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників процесу. 05.02.2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що в матеріалах справи немає жодних доказів, які б свідчили підписання відповідачем Договору та що він ознайомлений з його істотними умовами, також зазначив, що позивач не надав жодних первинних бухгалтерських документів, що свідчить про недоведеність розміру заборгованості та її складових, що є істотною обставиною для вирішення спору. Крім того зазначено, що із листа ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 14.07.2023 року неможливо встановити на який банківський рахунок 23.11.2019 року здійснено перерахування грошових коштів в сумі 6000 грн. та що відповідач 23.11.2019 року не отримував кошти від Первісного кредитора. Окрім того вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат за надання правничої допомоги позивачу. 12.02.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що [PERSON] на веб-сайті заповнив Заявку, вказуючи достовірні, повні та точні дані, після чого на його електронну адресу надійшов одноразовий ідентифікатор, відображений у реквізитах договору: DND37s6q8c, за допомогою якого відбулося укладання електронного договору. Доказом зарахування коштів у сумі 6000 грн на рахунок № [NUMBER] є інформація надана ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес». Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» не здійснювала операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснювалися виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходили на картки клієнтів кошти для переказу, передбачено надходження від ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» загальних сум поповнення, а не окремих транзакцій, у зв`язку з цим, виділити транзакції як окремі платежі у банківській виписці не є можливим. Також зазначено, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та що відповідачем не надано контррозрахунку на підтвердження власної позиції по справі. Щодо витрат позивача на правничу допомогу вказує, що заявлена позивачем сума співмірна із витратами адвоката на супроводження даної справи за мірками розміру на правову допомогу адвокатів м. Києва. Ухвалою суду від 22.02.2024 року зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» надати інформацію по банківському рахунку, на який 23.11.2019 року було перераховано 6000 грн, та первинну бухгалтерську документацію по платежу 6371012938608539762229677. В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував, зазначивши, що в матеріалах справи міститься довідка про направлення [PERSON] одноразового ідентифікатора, однак позивачем не надано доказів яким чином первісний кредитор отримав відповідь від відповідача та чи був одноразовий ідетифікатор використаний. Відповідь ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» не містить повних даних банківського рахунку, на який були перераховані 6 000 грн., у зв`язку з чим неможливо встановити чи дійсно цей банківський рахунок належить [PERSON] . Крім того, розрахунок заборгованості здійснений адвокатом Мартиненко В.М., який не надав документів, що уповноважують його виконувати функції бухгалтера первісного кредитора. В матеріалах справи взагалі відсутня первинна бухгалтерська документація між первісним кредитором та відповідачем. Щодо витрат на правничу допомогу зазначив, що вважає її не співмірним зі складністю справи та обсягом наданих юридичних послуг, оскільки позовна заява по своєму наповненню є шаблонною та має не більше 30% змінного тексту, проведення окремих консультацій з клієнтом по кожному зверненню до суду, зважаючи на типовість правничої допомоги, є необґрунтованим. Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У розумінні статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 23.11.2019 року між ТОВ "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] був укладений договір позики №8793831, шляхом підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором DND37s6q8c, надісланим відповідачу на його електронну пошту [INFO] 23.11.2019 року о 18:09:31 год. Згідно з пунктом 2 договору позики ТОВ "1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" надало [PERSON] позику в сумі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 30 днів. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,60% в день - базова процентна ставка; 2,70% - розмір процентів на прострочену позику в день; розмір процентів на позику річний - 292,00%. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором (п.6 договору). Відповідно до п. 4.2 договору позики №8793831, підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, роозміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license; їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозуміло. 03.04.2017 року між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладений договір факторингу №03042017, відповідно до умов якого право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. 29.05.2020 року між сторонами за договором факторингу №03042017 було підписано реєстр прав вимог №101, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 8793831 від 23.11.2019 року на суму 11880 грн. Щодо укладення договору. Договір укладений в електронній формі та з електронним підписом. Без отримання листа на адресу електронної пошти, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі № 234/7160, від 01.11.2021 року у справі № 234/8084/20. Вищевикладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. Отже, посилання представника відповідача на те, що відповідач не підписував договір не підтверджуються належними та допустимими доказами. Матеріалами справи підтверджено, що договір був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором (логін особистого кабінету та пароль особистого кабінету), що відповідає вимогам п. 5 договору. Щодо факту отримання відповідачем кредитних коштів. Згідно листа ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №10/04-2024-3/ТНПП від 10.04.2024 року, відповідно до договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між вказаним товариством та ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» 20.02.2020 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» здійснило переказ коштів в сумі 6000,00 грн на картку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (номер платежу 6371012938608539762229677). Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Заперечення представника відповідача щодо факту отримання відповідачем кредиту в розмірі 6000 грн., суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 23.11.2019 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено електронний договір позики №8793831, умови якого кредитором виконані, кошти перераховані відповідачу на рахунок, вказаний [PERSON] у договорі позики, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» у свою чергу підтвердило, що перерахувало гроші на карту відповідача, яка відкрита на ім`я [PERSON] . Щодо розрахунку заборгованості. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] має заборгованість за вказаним договором позики станом на 16.01.2020 року у розмірі 11880 грн. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Суд звертає увагу, що до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості, з якого вбачається розрахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків (відсотки, зазначені в п. 2 договору позики № 8793831 від 23.11.2019 року). Твердження представника відповідача, що розрахунок є недійсним, так як здійснений неуповноваженою особою, суд сприймає критично, оскільки Мартиненко В.В. є представником позивача. Крім того, представником відповідача альтернативного розрахунку надано не було. Відповідно до відомостей Витягу з Реєстру прав вимоги № 101 від 29.05.2020 року до Договору факторингу №03042017 від 03.04.2017 року ТОВ "ФК "Профіт Капітал" набуло право право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 8793831 від 23.11.2019 року на суму 11880 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2880,00 грн - заборгованість по процентам за користування позикою протягом 30 днів та 3000,00 грн заборгованість по простроченим процентам за користування. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року в справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зроблено висновок, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Отримавши право вимоги до [PERSON] за Договором позики № 8793831 від 23.11.2019 року на суму 11880,00 грн, позивач ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з метою захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання, здійснило нарахування 3% річних від простроченої суми та інфляційних витрат, які складають: 621,01 грн - 3% річних та 1773,75 грн - інфляційні втрати. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Розглянувши вимоги представника ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ст. 133 ЦПК України належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Факт надання позивачу правничої допомоги адвокатом підтверджується договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», Наказом керівника Адвокатського об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» про прийняття Мартиненка В.В. на роботу №ПД000000002, Додатковою угодою № 7 до вказаного договору, актом № 19 прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, з якого вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» передало Адвокатському об`єднанню «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» Реєстр боржників за договором про надання правової допомоги № 28092021-1 від 28.09.2021 року, зокрема, щодо [PERSON] , актом прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.09.2023 року, в якому зазначено, що Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» проведено консультації з клієнтом ТОВ "ФК "Профіт Капітал", здійснено вивчення документів та підготовлено проект позовної заяви для направлення до суду. Розмір винагороди становить 10000,00 грн. Розглянувши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши надані позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Крім того, саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18. З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (фактично представником позивача складено тільки позовну заяву та відповідь на відзив, по справі було три судових засідання, у яких представник позивача участі не приймав) та обґрунтованого клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» понесених ними витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у розмірі 2684 грн. за подання позовної заяви покладаються судом на відповідача.

Outcome: approved