Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , житлового будинку [ADDRESS] та визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, мотивуючи тим, що є спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , але спадщину оформити не може у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок не було зареєстровано батьком за життя у встановленому законом порядку. Сторони про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені належним чином, але у засідання не з`явились, просять справу розглядати без їх участі, представник відповідача щодо вирішення спору покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [PERSON] помер [INFO] , позивач є його сином, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 22 вересня 2023 року та про народження серії [NUMBER] від 28 серпня 1973 року. З копії довідки Центру надання адміністративних послуг Народицької селищної ради Коростенського району Житомирської області №383 від 12 квітня 2024 року вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , дійсно належав померлому [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть №661 від 22 вересня 2023 року. Згідно з копією інформаційної довідки Комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №105 від 07 листопада 2023 року державна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У суду немає підстав не довіряти наявним у матеріалах справи документам, а тому суд вважає факт належності померлому [PERSON] зазначеного вище домоволодіння доведеним. Встановлення цього факту необхідне для реалізації позивачем спадкових прав. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За життя [PERSON] розпорядився належним йому майном та заповів його позивачу у справі, сину [PERSON] , про що свідчить копія заповіту від 30 березня 2019 року. Позивач прийняв спадщину після смерті батька й 19 березня 2024 року отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але при зверненні до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Зазначені обставини підтверджуються копіями довідки Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) №135/01-16 від 18 березня 2024 року, постанови Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про відмову у вчиненні нотаріальної дії №137/02-31 від 19 березня 2024 року, листом Народицької державної нотаріальної контори центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ)\~ №206/01-16 від 19 квітня 2024 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №76679108 від 19 квітня 2024 року. Отже, на підставі викладеного й ураховуючи те, що спадкодавець позивача за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на належне йому нерухоме майно, внаслідок чого позивач не може оформити спадщину, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити й визнати за позивачем у порядку спадкування за заповітом право власності на домоволодіння. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 2 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved