Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 грн. щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше досягнення дитиною двадцяти трьох років. А також просить покласти на відповідача судові витрати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Свої вимоги мотивує тим, що 09.03.2005 вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі у них народилося двоє снів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Водночас, нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. На сьогоднішній день їхній син [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття та продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу» на 4-му курсі денної форми навчання за спеціальністю «Комп?ютерна інженерія», джерело фінансування - бюджет. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2024 року. Після отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр», син [PERSON] має намір продовжувати навчання для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «Магістр». На даний час в неї склалося скрутне матеріальне становище, оскільки їй одній вкрай важко утримувати дитину, яка навчається, а також сплачувати комунальні послуги, вартість яких постійно зростає. Незважаючи на те, що дитина продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, відповідач належних коштів не надає. Відповідач є фізично здоровою, матеріально забезпеченою особою та, відповідно, має достатній і стабільний дохід. Враховуючи вищезазначене, відповідач має можливість і відповідно до закону обов?язок сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини, яка продовжує навчання. Вона не має постійного місця роботи, перебивається тимчасовими заробітками, яких не вистачає для забезпечення належного утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання. В зв?язку з цим, вона вимушена звернутись до суду за захистом права, їхньої з відповідачем дитини, на належне забезпечення. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви із доданими до неї документами він отримав особисто, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі з 09.03.2005 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.04.2024 (а.с. 9). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , якому вже виповнилося 18 років, та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.04.2005 та № 357173 від 18.06.2018 відповідно (а.с. 10, 11). [PERSON] навчається на 4-му курсі денної форми навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу», за спеціальністю «Комп?ютерна інженерія», джерело фінансування - бюджет. Передбачуваний термін закінчення навчання 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою № 507 від 10.04.2024 (а.с. 12). Таким чином судом встановлено, що у відповідача є повнолітній син, який продовжує навчатись та потребує матеріальної допомоги. Між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні його повнолітнього сина, який продовжує навчатися, до закінчення навчання чи досягнення останнім двадцяти трьох років. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200\~СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім та продовжує навчання на 4-му курсі денної форми навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Калуський фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу», за спеціальністю «Комп?ютерна інженерія», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. На час навчання він перебуває на утриманні матері, при цьому його батько теж повинен надавати матеріальну допомогу на його утримання, поки він продовжує навчання. А тому відповідач повинен сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина на період навчання, але не довше, ніж до досягнення останнім 23 років. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що відповідач є фізично здоровою, матеріально забезпеченою особою, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. При цьому, суд враховує, що позивачкою не подано доказів, які б вказували про наявність підстав для визначення розміру аліментів саме в розмірі 3500,00 гривень щомісячно. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги, що законом встановлено обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу відповідачем не надано, тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 2500,00 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, починаючи з 11.04.2023, оскільки згідно з ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до вимог ст.\~430\~ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, а тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. В п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~зазначено,\~що інші\~судові витрати,\~пов`язані\~з розглядом\~справи у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що 09.04.2024 [PERSON] уклала з адвокатом Жовніром М.Й. угоду про надання професійної правничої (правової) допомоги та сплатила визначену вказаним договором вартість послуг в розмірі 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією № 107838 від 10.04.2024 (а.с. 13-16). За таких обставин, враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1785,71 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги На підставі викладеного, ст.ст. 81, 141, 279, 430 ЦПК України, ст.ст. 6, 7, 79, 141, 181, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial