Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] 3-тя особа - Департамент служб у справах дітей ХМР про зміну встановленого судом порядку участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та просить суд змінити встановлений судом порядок участі у вихованні та вільному спілкуванні з сином та визначити наступний порядок його участі у вихованні сина: 1.Систематичні побачення та можливість вільного спілкування з сином [PERSON] [INFO] без присутності матері [PERSON] . 2.Спільний відпочинок: частину літніх канікул дитина проводить з батьком позивачем [PERSON] . 3.Необмежене спілкування з сином [PERSON] [INFO] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином. 4.В день побачення з сином, позивач має право забирати сина з дому\\ школи особисто. 5.Зобов`язати відповідача [PERSON] , за два дні до дня зустрічі з сином, надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В обґрунтування заявлених вимог посилається на наступне, що 08 вересня 2012 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану , актовий запис №373. Від цього шлюбу сторони мають дитину- [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя між сторонами и не склалося, згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Син [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 призначено аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Аліменти позивач сплачує постійно і в повному обсязі з моменту їх при значення і по теперішній час. З моменту розірвання шлюбу і по теперішній час відповідачка постійно чинить перешкоди у спілкування з сином, [PERSON] зловживає правами і шкодить правам і законним інтересам сина, що безсумнівно, негативно вливає на моральний, психічний та фізичний стан, а також на моральний розвиток, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому вона не заперечує проти позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позову . Позивачем подано відповідь на відзив в якому позивач посилається на безпідставність доводів відповідача у відзиві та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Від представника Департаменту служб у справах дітей ХМР на адресу суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, та при прийнятті рішення просили урахувати наданий висновок щодо розв`язання спору. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12,13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1ст.\~264\~ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження. Із змісту\~ст. 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено , що 08 вересня 2012 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану , актовий запис №373. Від цього шлюбу сторони мають дитину- [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2013 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Син [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.07.2014\~ року зобов`язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] \~у спілкуванні з сином: [PERSON] , [INFO] та його вихованні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено порядок спілкування [PERSON] \~ у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] :\~\~ кожен понеділок та кожну середу з 17-00 год. до 19-00 год в присутності матері дитини; першу та третю суботу кожного місяця з 09-00 год до 11-00 год. в присутності матері дитини; кожну другу та четверту неділю з 16-00 год. до 18-00 год в присутності матері дитини. Між позивачем та відповідачем склались непорозуміння щодо порядку участі позивача у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10ЦПК України\~визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою\~статті 7СК\~України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 12Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно зі\~статтею 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159\~СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма\~статті 7 СК України,\~стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства). Відповідно до частини другої\~статті 155СК України\~батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19\~СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас відповідно до частини шостої статті 19\~СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Встановлено, що згідно з висновком від 12.02.2024 № 79 Департамент служб у справах дітей ХМР вважає за можливе встановлення такого режиму побачень батька [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] ,визначивши час: кожен понеділок та середу 17-00 до 19-00 ; першу та третю суботу з 15-00 до 17-00 ;друга та четверта неділя місяця з 16-00 до 18-00;перші три місяці спілкування батька із дитиною у присутності матері ; два тижні в період літніх канікул за домовленістю між батьками .Усі зустрічі батька із сином проходять за згодою дитини. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та місце її проживання на даний час, психологічний стан дитини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, входячи передусім з якнайкращих інтересів дитини, та вважає за можливе встановити наступний порядок участі : кожен понеділок та середу 17-00 до 19-00 ; першу та третю суботу з 15-00 до 17-00 ;друга та четверта неділя місяця з 16-00 до 18-00;перші три місяці спілкування батька із дитиною у присутності матері ; два тижні в період літніх канікул за домовленістю між батьками .Усі зустрічі батька із сином проходять за згодою дитини, адже такий спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, оскільки між батьками дитини виникають постійні конфліктні ситуації, що негативно впливають на дитину, та її емоційний стан, а також забезпечує рівність прав батьків щодо дитини. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, його місце проживання, стану здоров`я батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. За вказаних обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а в іншій частині позову суд вважає за необхідне відмовити за наведених вище підстав.

Outcome: partial