Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Представник позивачки звернувшись до суду із вказаною позовною заявою посилається на те, що 08 липня 2022 року відповідачка керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» д.н.з. « [NUMBER] », на території подвір`я будинку № [NUMBER] в м. Коломия, по вул. Хмельницького, рухаючись заднім ходом в порушення п. 10.9 ПДР України не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та здійснила наїзд на транспортний засіб марки «Mazda» д.н.з. « [NUMBER] », внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою Коломийського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року Котову визнано винуватою за адміністративне правопорушення передбачене за ст. 124 КУпАП. Вказує, що вказаним ДТП позивачці спричинено майнову шкоду, розмір якої згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 151 складає 26\~311,33 грн. Крім того, позивачці спричинена моральна шкода, у зв`язку із пошкодженням автомобіля, зруйнованими планами на поїздки, підготовкою документів та проведенням експертизи для звернення із позовом до суду у зв`язку із відмовою відповідачки в добровільному порядку відшкодувати шкоду. Розмір моральної шкоди оцінює у 90\~000 грн. \~ \~ \~ \~Тому представник позивачки просить стягнути з відповідачки майнову та моральну шкоду спричинену позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги з вказаних підстав підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Гуревич щодо позовних вимог заперечив з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву та запереченнях. 11 жовтня 2022 року представник відповідачки адвокат Гуревич М.Г. надіслав на електронну пошту суду відзив на позовну заяву. Так у відзиві представник відповідачки зазначив, що у позовній заяві позивачка обмежилася загальним викладом обставин, не вдаючись до конкретизації, а також цитуванням загальних положень законодавства щодо відшкодування шкоди. Не надала доказів обставин на які посилається, тому вважає вимоги позовної заяви необґрунтованими та передчасними. У відповіді на відзив представник позивачки зазначив, що у позовній заяві у хронологічному порядку викладено обставини справи, які підтверджені належними документами, зокрема копією постанови про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за спричинення ДТП, обставини якої досліджуються в даному процесі, та підтвердження спричинених майнових збитків надано копію висновку експерта . Натомість сторона відповідачки не висловила та не аргументувала свою позицію щодо позовних вимог, оскільки у відзиві на позовну заяву не наводяться заперечення щодо розміру відшкодування шкоди та судових витрат, що можна розцінювати як згоду із заявленими вимогами. У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідачки вказав, що у позовній заяві не наведено належних та допустимих доказів для встановлення всіх обставин справи та дорожньо-транспортної пригоди. Вказує, що у звіті про оцінку вартості збитків не вказано які саме ушкодження отримав транспортний засіб. Крім того, відповідачка не була присутня при проведенні огляду автомобіля, відповідно не може підтвердити, що всі наявні пошкодження завдані внаслідок ДТП за її участі. Висновок, що всі наявні на автомобілі позивачки пошкодження відбулися саме внаслідок вказаної ДТП в звіті не зазначається, а тому вказані обставини підлягають самостійному доказуванню. Крім того, огляд та звіт складено через місяць після того як мала місце ДТП, що створює сумніви в тому, що транспортний засіб безпосередньо після пригоди і на день огляду експертом і проведення оцінки збитків був у тому самому стані. Зазначає, що наданий звіт складено експертом-оцінювачем, він не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, і в самому документі не йдеться про те, що його складено для подання до суду. До матеріалів справи також не долучено договору про проведення оцінки, що на думку представника відповідачки вказує на недопустимість звіту про оцінку як доказу. \~ \~ \~ \~Вказує, що у звіті відсутня інформація про дату та час огляду транспортного засобу, що на думку представника свідчить про те, що такий огляд не проводився, а лише оформлено акт огляду з додаванням фотографій автомобіля. Зазначає, що з долучених фотографій не вбачається зазначених експертом пошкоджень транспортного засобу, зокрема розриву передньої лівої дверки, що має суттєве значення, оскільки вказане пошкодження експертом визначено як таке, що не підлягає ремонту, а заміна передньої лівої дверки оцінено у розмірі 25\~201,43 грн. Вказує, що у звіті відсутні відомості та підтвердження про наявність у оцінювача прав (ліцензії, авторського дозволу, іншого документа виробника) щодо можливості використовувати у своїй діяльності програмного комплексу AUDATEX, за допомогою якого проведеного розрахунок вартості збитків. Крім того згідно з ремонтною калькуляцією її виконано 24 серпня 2022 року, а звіт датується 22 серпня 2022 року, отже ремонтна калькуляція, виконана після дати оцінки не може бути взята до уваги. Представник відповідачки також не погодився із врахуванням до матеріального збитку ПДВ на запасні частини, оскільки експертом не вказано передбачених законом підстав такого нарахування. Тому вважає, що розмір майнової шкоди позивачкою не доведений та не обґрунтований належним чином. Підстави заявленння моральної шкоди вважає необгрутованими, а обставини на які посилається позивачка як на підставу розміру моральної шкоди не підтверджені доказами. Щодо стягнення 7\~000 грн витрат на правову допомогу, представник відповідача вважає, що долучена до позовної заяви квитанція на вказану суму не містить посилання на договір, що укладений між позивачкою та адвокатом, а тому не стосується оплати послуг адвоката у вказаній справі. У матеріалах справи відсутній детальний опис виконаних адвокатом робіт, що унеможливлює компенсацію понесених витрат на правову допогому, а тому із вказаною вимогою також не погоджується. Суд вивчивши матеріали справи, обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.\~1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Частиною першої статті 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі статтею1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі. Судом встановлено, що 08 липня 2022 року о 08 год 25 х в м. Коломия Івано-Форанківської області, на території подвір`я будинку [ADDRESS] мала місце дорожньо-транспортна привода за участі водія [PERSON] , яка керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» д.н.з. « [NUMBER] », рухаючись заднім ходом не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, та вчинила наїзд на транспортний засіб марки «Mazda3» д.н.з. « [NUMBER] », внаслідок чого транспортний засіб «Mazda3» отримав механічні пошкодження. Вказані обставини не заперечуються сторонами та доводяться постановою судді Коломийського міськрайонного суду від 28 липня 2022 року у справі № 346/2705/22, відповідно до якої в діях Котової встановлено порушення п. 10.9 правил дорожнього руху та визнано винною за ст. 124 КУпАП (а.с. 14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачки отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками. Так відповідно до долученого до матеріалів справи звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 151 від 28 серпня 2022 року вартість матеріального збитку спричиненого транспортному засобу марки «Mazda3» д.н.з. « [NUMBER] » складає 26\~311,33 грн з ПДВ на запасні частини (а.с. 18-42). Суд відхиляє посилання представика відповідача на те, що звіт про оцінку транспортного засобу позивача є неналежним доказом щодо розміру матеріальних збитків, оскільки доводи даного представника з цих підстав, наведені в обґрунтування такого твердження, є неспроможними. Так дата замовлення звіту, на яку він, враховуючи те, що предметом оцінки стали пошкодження автомобіля саме внаслідок ДТП з вини відповідача в цій справі, що вбачається з даних звіту, на об`єктивність проведеного дослідження не впливає. Міркування даного представника про те, що автомобіль позивача міг мати ушкодження, які виникли ще перед подією ДТП чи після неї, доказами не підтверджуються. Крім того, іншої оцінки матеріальних збитків у автомобіля позивача сторонами суду не надано, клопотання про призначення відповідної судової експертизи не заявлялися, отже даний доказ належним чином підтверджує розмір заподіяних внаслідок ДТП збитків. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує таке. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 1\~статті 23 ЦК України\~визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.3 ч. 2 вказаної норми моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3 вказаної норми встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 5\~ст. 23 ЦК України) Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства у сукупності із фактичним обставинами даної справи, суд вважає, що пошкодження транспортного засобу, внаслідок чого позивачка була позбавлена можливості ним користуватися, безперечно призвело до порушення її звичного способу життя, для організації якого остання була змушена докладати додаткові зусилля. Суд погоджується із тим, що відсутність зі сторони відповідачки будь-яких дій спрямованих на відшкодування заподіяної ним шкоди під час дорожньо-транспортної пригоди, призвели до спричинення позивачці додаткових моральних страждань. Разом з тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 90 000 грн позивачкою не обґрунтовано. Враховуючи засади розумності, принципи справедливості та співмірності а також ступінь моральних страждань понесених позивачкою внаслідок тривалої неможливості використовувати власне майно для ведення звичного способу життя, суд рахує доцільним задовольнити її вимоги в цій частині проте у значно меншому розмірі ніж просить остання, що буде розумною і справедливою компенсацією її душевних страждань, викликаних подією правопорушення та поведінкою відповідачки після цього, яка жодинм чином не була направлена на усунення наслідків своїх дій, як винуватого учасника дорожнього руху. Відповідно до ч.1 та ч.3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Представник позивачки просить про відшкодування судових витрат, а саме витрат по оплаті за проведення оцінки пошкодженого автомобіля в сумі 3 920 грн, сплачений судовий збір в розмірі 1984,80 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7\~000 грн. При цьому, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (ч.ч. 6,7\~ст. 139 ЦПК України). Такі витрати також підлягають стягненню з відповідачки враховуючи, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору, підлягаються стягненню з відповідачки пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 534,30 грн. Також стягненню підлягають витрати на професійну правову допомогу, оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами, та зумовлені захистом порушених прав позивачки. На підставі наведеного та

Outcome: partial