Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. На випадок смерті [PERSON] залишив заповіт, однак про існування заповіту не знав, дізнався випадково в січні 2024 року. Вказує, що є студентом денної форми навчання Факультету бізнесу та економіки Чеського аграрного університету в Празі, переважну частину перебуває за кордоном. Оскільки він не мав права на спадщину за законом у першу чергу, а про існування заповіту не знав, а тому не мав правомірних очікувань на отримання спадщини після смерті [PERSON] .. Спадкоємцем, який прийняв спадщину за померлим [PERSON] є відповідач [PERSON] , оскільки за його заявою була заведена спадкова справа. Письмову згоду на подання позивачем заяви про прийняття спадщини [PERSON] не дає. Таким чином у зв`язку з вищезазначеним просить визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] .. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 22.02.2024 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 16.04.2024 року представник відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву. Заявлено клопотання про виклик свідків. У відзиві на позовну заяву представник відповідача невизнання позову обґрунтовував тим, що заповіт було складено 29.12.2020 року, а позов подано 16.02.2024 року, майже через три з половиною роки. Навчання студента не є поважною причиною пропуску. Також зазначив, що важко повірити у те, що двоюрідний дядько позивача не повідомив його про свої наміри видачі йому заповіту на прийняття спадщини. Твердження позивача, що приватний нотаріус Баранова Ж.В. не повідомила його про існування заповіту не відповідає дійсності, оскільки вона не бачила самого заповіту і не мала змоги повідомити спадкоємця. Отже позивачем не подано жодного письмового доказу, які б свідчили про наявність поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23.04.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Клопотання про виклик свідків задоволено. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючи на обґрунтування, викладене у відзиві. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. В ході судового розгляду судом були допитані свідки. Свідок [PERSON] показала, що нічого повідомити не може. Свідок [PERSON] показав, що був сусідом і товаришом [PERSON] , у своїй розмові [PERSON] розповідав, що майно хоче передати [PERSON] - племяннику, а гроші залишити Кочембі. Про заповіт нічого не знає. Свідок [PERSON] показала, що про заповіт нічого не чула, на похоронах її не було. Свідок [PERSON] показала, що бачила позивача [PERSON] коло будинку [PERSON] за два місяця до його смерті. Дослідженими судом письмовими доказами встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.03.2023 року (а.с.6). До дня смерті [PERSON] проживав в [ADDRESS] , разом з [PERSON] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб на день смерті одного з них (а.с.42). Таким чином, спадкоємець [PERSON] не проживав на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] .. Із змісту заповіту від 29 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Вімер В.І. за реєстром № 769, видно, що померлий [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробив заповітне розпорядження, яким належні йому земельні ділянки за кадастровим номером 2122785400:01:011:0085 та 2122785400:03:001:0044, заповів позивачу [PERSON] (а.с.5). До майна померлого [PERSON] приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Барановою Ж.В. заведена спадкова справа №28/2023 (а.с. 7 - копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі). З наявних матеріалів спадкової справи №28/2023, відкритої за заявою спадкоємця другої черги за законом [PERSON] , вбачається, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом на користь племінника померлого [PERSON] .. Із заявою [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Баранової Ж.В. про прийняття спадщини, як спадкоємець за законом другої черги. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Строк прийняття спадщини установлений частиною 1 статті 1270 ЦК України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом указаної норми позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17, і відтворено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі N 629/1886/18 (провадження N 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17-ц (провадження N 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі N 209/1795/18 (провадження N 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі N 626/2055/18 (провадження N 61-17906св19). Відповідно до положень статті 63 Закону України "Про нотаріат" в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року N 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26 червня 2017 року N 565/1145/17. Суд приходить до висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законодавством строку, зокрема те, що він не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомила, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Позивач [PERSON] , як правонаступник [PERSON] , позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що встановленийст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, позивач пропустив з поважних причин, тому, відповідно до ч.3ст.1272 ЦК України, позов слід задовольнити та визначити додатковий строк, достатнньому для подання ним заяви про прийняття спадщини. На думку суду, строк, тривалістю в три місяці, є достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Судові витрати по справі в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved