Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє представник адвокат Богуш В.Д. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] про визнання батьківства, стягнення аліментів. Просить встановити, що [PERSON] [INFO] , який мешкає за адресою [ADDRESS] , є батьком [PERSON] [INFO] ; Стягнути з [PERSON] [INFO] на користь Позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення донькою повноліття; Внести зміни до актового запису №2 складеного Глібівською сільською радою про народження [PERSON] [INFO] , а саме у графі батько замість [PERSON] вказати [PERSON] [INFO] .. В обґрунтування позову сторона посилається на те, що позивачка [PERSON] мала короткочасні стосунки з відповідачем [PERSON] , вони деякий час зустрічались. Під час цих стосунків позивач завагітніла, але оформлювати відносини вони не стали та розійшлись. [INFO] вона народила дочку [PERSON] . Відповідач є її батьком, однак на момент народження не визнав дитину та не подав заяву до органів ДРАЦС про реєстрацію народження дитини. Дитина була зареєстрована у відповідності до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Після народження доньки вона сама її виховувала та утримувала також їй у цьому допомагали батьки, але батько Позивача [PERSON] помер, а мати вже являється особою похилого віку та не має змоги допомагати їй в утриманні внучки, а також вона являється особою з інвалідністю. Батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Ухвалою судді від 09.11.2023 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 29.11.\~2023\~стороною відповідача\~подано відзив\~на позов,\~посилаючись на\~те,\~що між\~сторонами не\~було жодних\~стосунків,\~тому відповідач\~не вважає\~себе батьком\~дитини.\~Щодо стягнення\~аліментів,\~відповідач посилається\~на те,\~що проживає в с.Глібів разом з мамою, яка являється інвалідом 2-ї групи і потребує стороннього догляду. Зараз інших осіб чи інших дітей для догляду в матері немає. Здійснючи догляд за мамою з інвалідністю, він, відповідно не може працювати, не працює ні офіційно, ні неофіційно, жодних доходів немає. Тому, навіть в разі встановлення його батьківства судом, він не має можливості сплачувати аліменти на дитину. Майна у нього не має жодного, живе в будинку батьків з мамою. (а.с.31-32). 01.12.2023 стороною позивача подано відповідь на відзив, в якому сторона виклала свою позицію щодо відзиву на позов відповідача, посилаючись на його необґрунтованість.(а.с.40). 12.12.2023 стороною відповідача подано заперечення на відповідь на відзив. Відповідач додатково звертає увагу на те, що згідно статистичних даних з відкритого доступу мережі інтернет, середня заробітна плата в Тернопільській області за 2022 рік становила приблизно 14 000 гривень, відповідно, частка становитиме 3 500 гривень, що для нього є непомірно великою сумою. Реальною для нього могла б бути від середньої заробітної плати в 14 000 гривень хіба 1/20 частка, яку б він зміг просити в своєї матері з її пенсії, оскільки змушений перебувати вдома. (а.с.58). 05.12.2023 ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області призначено судову молекулярно-генетичну експертизу проведення якої доручено експертам Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» (79010, м.Львів, вул. Пекарська 61). На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 12.03.2024 Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» повернуто матеріали цивільної справи №596/1730/23 без виконання. 12.03.2024 року ухвалою суду поновлено провадження в цивільній справі, призначено підготовче судове засідання, про що повідомлено учасників судового розгляду. 21.03.2024 ухвалою суду залучено Гусятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції до участі у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. В судовому засіданні представник позивача адвокат Богуш В.Д. підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позові. Представник відповідача адвокат Студена М.М. позову не визнала, з мотивів, викладених у поданих стороною відповідача заявах по суті. Додатково зазначила, що вона розяснювала довірителю [PERSON] ст. 109 ЦПК України щодо наслідків ухилення від проведення експертизи. Тому, у випадку задоволення позовних вимог судом про визнання батьківства, просить позовні вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково в розмірі 1/14 частки доходу відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Гусятинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшло клопотання про неучасть в справі. Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, допитавши свідків та позивача в якості свідка, дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності і приходить до наступного. Як встановлено, [PERSON] народилась [INFO] , про що 08.08.2020 року Глібівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис за №2. (а.с.6,7). Відомості про батька записані на підставі заяви матері згідно приписів ч.1 ст.135 СК України. (а.с.7). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до приписів ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідно до статей\~213,\~215\~ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). В судовому засіданні 02.04.2024 про відомі їй обставини, на підтвердження своїх доводів щодо наявності близьких стосунків, допитано позивача [PERSON] в якості свідка відповідно до приписів ст.92 ЦПК України.( а.с.100,101, 105-107). Так, [PERSON] суду показала, зокрема, що в 2018-2019 роках мала близькі стосунки з [PERSON] , які тривали більше року. Зустрічались в парку в селі. Їх бачила її старша донька, а також хрещений батько її доньки [PERSON] . В листопаді 2019 року вона завагітніла і повідомила про це [PERSON] . З того часу їх стосунки припинилися. Коли дитина народилась вона зазначила при реєстрацїї по батькові доньку як « [PERSON] ». Так звали її (позивача) батька. Коли помер її батько і його брат, а мати перенесла інсульт, матеріальне становище її сім?ї погіршилось. Тепер їй важко утримувати малолітню доньку [PERSON] , тому вона звернулась до суду з позовом, оскільки відповідач добровільно не бажає утримувати їх спільну дитину. Вона також є інвалідом 2 групи по зору з дитинства. Живе з матір?ю. Джерелом її доходу є пенсія, розмір якої мізерний. Щодо стану здоров?я доньки [PERSON] , то він задовільний, дитина відвідує садочок. Додатково зазначила, що за її ініціативою суд призначив в справі судово генетичну експертизу. Вона з донькою зявилась на виклик експерта, а відповідач не зявився. Як встановлено, показання [PERSON] давала під присягою, а також позивач була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання за ст.384 КК України. З врахуванням наведеного, суд визнає показання позивача [PERSON] належним, допустимим, достовірним доказом відповідно до приписів ст.ст.77,78,79,80 ЦПК України. Крім того, свідчення [PERSON] також підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які викликались для допиту за клопотанням сторони відповідача. Так, допитана свідок [PERSON] підтвердила факт перебування [PERSON] і [PERSON] в дружніх стосунках, а також те, що вони часто компанією відпочивали в парку, на стадіоні. Свідок не помічала між ними наявність близьких стосунків. Про те повідомила, що були випадки, коли [PERSON] зустрічалась в парку з [PERSON] та приносила йому спиртне. Свідок [PERSON] підтвердила показання свідка [PERSON] додатково показала, що вона та інші люди бачили, як [PERSON] приходила до [PERSON] в парк та приносила йому спиртні напої. З врахуванням\~наведеного,\~надавши оцінку\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу,\~приходить до\~переконання про\~доведеність факту\~близьких стосунків\~між сторонами\~до народження\~дитини. Заперечуючи проти позову [PERSON] та його представник адвокат Студена М.М. не надали суду доказів на підтвердження того, що батьківство відповідача виключається. Таким безумовним доказом міг бути висновок судово-медичної експертизи методом ДНК стосовно визначення біологічного батьківства. Ухвалою суду першої інстанції від 05.12.2023 було задоволено клопотання представника позивача адвоката Богуша В.Д. про призначення судової мелекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої поставлено питання стосовно визначення біологічного батьківства відповідача [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є позивача [PERSON] . (а.с.52-53). Проведення експертизи доручено експертам Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» (79010, м.Львів, вул. Пекарська 61). Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Також ухвалою суду сторін у справі, зобов`язано за першим викликом експертів з`явитись в експертну установу для проведення експертизи із документами, необхідними для встановлення особи та іншими за вимогою експертів. (а.с.52-53). Роз`яснено сторонам, що в силу вимог ч.1 ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначення, або відмовити у його визнанні. Відповідач [PERSON] на призначений час відбору зразків крові не з`явився та не надав жодних пояснень щодо поважності причин неявки до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» для відбору біологічного матеріалу. (а.с.63). На стадії підготовчого провадження стороною відповідача не надано суду жодних пояснень щодо поважності причин неявки відповідача [PERSON] за викликом експертів в експертну установу для для відбору біологічного матеріалу з метою проведення експертизи. А також стороною відповідача не порушувалось питання щодо повторного направлення в Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ухвали суду від 05.12.2023 для проведення експертизи чи призначення експертизи за клопотанням відповідача в іншу експертну установу. (а.с.108-109). Відповідно п. 9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України 15.05.2006\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст.\~146\~ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. З огляду на зазначене, судом застосовано ст. 109 ЦПК України, яка передбачає, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Ураховуючи те, що сторонам було роз`яснено про наслідки ухилення від участі в експертизі та з огляду на факти ухилення відповідача [PERSON] від участі в проведенні судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи у справі шляхом неявки до Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» для відбору біологічного матеріалу, що унеможливило проведення вказаної експертизи, суд дійшов висновку про визнання факту, для з`ясування якого була призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза. За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо визнання батьківства. Слід Визнати [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] . Також при ухваленні даного рішення судом враховано, що жодних доказів, які б спростовували вимоги позовної заяви відповідачем подано не було. Відповідно до п.п. 1.7, 2.13, 2.13.1, 2.16, 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. На підставі рішення суду про визнання батьківства в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, рішення суду про визнання батьківства з дня набрання таким рішенням законної сили підлягає виконанню шляхом внесення змін у відомостях про батька дитини в актовому записі про народження дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Враховуючи вказане, суд на підставі ч. 7 ст. 265 ЦПК України в судовому рішенні одночасно вказує і порядок виконання рішення суду. Відтак, Гусятинському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 2 від 20 серпня 2020 року, включивши відомості про батька дитини: [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , громадянина України. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Як вбачається із змісту пояснень позивача, відповідач [PERSON] не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей. Донька [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Добровільно питання утримання малолітньої дитини сторонами не врегульовано. Ці обставини сторонами не оспорюються. За змістом ч.2 ст.51 Конституції України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. (ст. 141 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено, відповідач [PERSON] не одружений, інших дітей на утриманні не має. Стан його здоровя задовільний. [PERSON] не працює згідно записів в трудовій книжці, про те є особою працездатного віку. Має у власності земельні ділянки, частку в домоволодінні, транспортний засіб, веде домашнє господарство утримує свині, птицю, вирощує городні культури. (а.с.73, 74,75-77, 146, 147-148 ). Ці обставини також підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] . Також судом враховується, що мати відповідача [PERSON] є інвалідом 2 гр. загальне захворювання, причина інвалідності ураження опорно-рухового апарату.(а.с.35, 38). [PERSON] проживає і зареєстрований в [ADDRESS] з матірю [PERSON] (а.с.37). Наданий стороною відповідача акт встановлення факту здійснення догляду від 06.11.2023, з якого слідує, що [PERSON] згідно довідки МСЕК №250391 не може самостійно рухатись і потребує стороннього догляду є суперечливим в цій частині, оскільки не узгоджується і з наданою довідкою МСЕК №250391, яка не містить таких відомостей, а висновку лікарсько консультативної комісії про потребу у сторонньому догляді стороною відповідача не надано. (а.с.36, 38). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] є інвалідом 2 гр. з дитинства, проживає з матірю [PERSON] , [INFO] , яка перенесла інсульт. (а.с.4, 102-104). З огляду\~на викладене,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини\~і відповідача,\~а також\~враховуючи те,\~що донька\~сторін [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~знаходиться на\~утриманні позивачки\~і разом\~з нею\~проживає,\~а відповідач\~не надає\~матеріальну допомогу\~на утримання\~дитини (доказів\~на спростування\~вказаної обставини\~відповідачем до\~суду не\~надано),\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позовних вимог\~про стягнення\~аліментів. Тому слід стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Як вже встановлено, відповідач надав суду копії документів, які свідчать про те, що він згідно записів трудової книжки не працює. Під час судового розгляду сторона відповідача не зазначала, який дохід отримує [PERSON] , доказів його доходу матеріали справи не містять. Таким чином,\~стягнення аліментів\~в розмірі\~1/5\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісяця з\~відповідача буде\~визначатися виходячи\~із середньої\~заробітної плати\~працівника для\~даної місцевості, який обраховується органами статистики України на підставі Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року N 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за N 114/8713. Так, за 4 квартал 2021 року по Чортківському району середньомісячна заробітна плата штатних працівників становила 11918 грн. https://www.te.ukrstat.gov.ua/files/DN/DN11c.htm На думку суду, стягнення аліментів в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) не погіршить матеріальне становище відповідача та буде в повній мірі забезпечувати повноцінний розвиток малолітньої доньки сторін. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому слід з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, а також судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: partial