Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

28.03.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частин доходу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зареєстрованому шлюбі у сторін народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які з 2022 року постійно проживають з матір`ю в орендованій квартирі. Відповідач проживає у власній квартирі, коштів на утримання дітей з 2022 року не надає, життям дітей не цікавиться. Син має проблеми зі здоров`ям, потребує реабілітації, навчається у ліцеї, в якому є обов`язковим щомісячний платіж. Позивач сама не в змозі матеріально забезпечити дітей усім необхідним, а тому звертається до суду. Ухвалою від 08.04.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Від представника відповідача - адвоката Констянтинова О.Г. 26.04.2024 надійшов відзив, у якому він просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1/6 частин доходу відповідача, оскільки останній є особою з інвалідністю 3 групи, потребує госпіталізації та лікування, а також має на утриманні батька - пенсіонера, особою з інвалідністю 2 групи. Також до відзиву додано клопотання з проханням розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Враховуючи вказані приписи закону, незначну складність справи, а також зважаючи на те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини дійшов наступного висновку. У зареєстрованому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] /а.с.9,10/. Діти проживають з позивачем, що не заперечується відповідачем. Діти відвідують заняття з англійської мови /а.с.11-24/. [PERSON] отримує пенсіє по інвалідності, сума якої за період з 01.01.2024 по 30.04.024 склала 11 480 грн, має вади здоров`я після краніопластики лівої скроневої-тім`яної ділянки з приводу важкої проникаючої ВЧМТ. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оцінюючи належність та допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач є дієздатною особою та не має на своєму утриманні непрацездатних осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). При цьому, суд враховує стан здоров`я відповідача - платника аліментів, проте відповідачем не доведено відсутності іншого виду доходу окрім пенсії по інвалідності, а також те, що батько відповідача знаходиться на утриманні відповідача. Одночасно, позивачу роз`яснюється, що аліменти - це щомісячні виплати на утримання дитини від того з батьків хто проживає окремо від дитини, які включають в себе кошти на харчування дитини, одяг для неї та мінімальне гарантоване забезпечення основних потреб дитини. При цьому, витрати на розвиток дітей, у тому числі на оплату занять з англійської мови або навчання в ліцеї, а також витрати на їх лікування є додатковими витратами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка була звільнення від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн на користь держави.

Outcome: partial