Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач в судове засідання не явився, відзиву на позов не надав. Позивачка в судове засідання не явилась, просила про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без її участі, на задоволенні позову наполягала. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області від 12.06.2019р. про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін; копія свідоцтва про шлюб сторін; копії свідоцтв про народження дітей доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ; копія довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка, діюча через свого представника, просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] , зареєстрований 05 травня 2017р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у зв`язку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. Як вказує позивачка, під час подружнього життя мало місце застосування фізичного та психічного насилля, в родині з вини відповідача створювалась негативна атмосфера, яка психічно впливала на позивачку та їхніх спільних дітей. Фактично сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2018р., тобто, вони вже тривалий час подружніх стосунків не підтримують, мешкають окремо (в різних населених пунктах), сумісного господарства не ведуть. У сторін є спільні діти, які після розпаду сім`ї залишились мешкати із матір`ю, факт визначення місця їх мешкання із матір`ю підтверджений розпорядженням голови Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області від 12.06.2019р. про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін . У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивачка наполягає на його розірванні. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім`ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У пред`явлених позовних вимогах позивачкою не заявлені вимоги про зміну її прізвища на дошлюбне. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved