Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Мензак Ю.Ю., заінтересована особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В., звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем, а саме: встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: не менш як з 31 грудня 2017 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] фактично проживав однією сім`єю із заявником [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , з кінця 2017 року до дня смерті [PERSON] у 2023 році. За вказаною адресою вони були обидва зареєстровані, були пов`язані спільним побутом, тісно спілкувались та заявник доглядав за [PERSON] .. Так, після смерті [PERSON] заявник звернувся до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини за померлим. Заявник вказує, що про наявність близьких чи далеких родичів у [PERSON] невідомо, оскільки такі не навідувались до останнього та не спілкувалися з ним. Крім цього, після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто, окрім заявника, не звертався. При повторному зверненні до приватного нотаріуса, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем більше 5 років на момент смерті. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області 11 квітня 2024 року провадження у зазначеній справі було відкрито та призначено справу до розгляду. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Мензак Ю.Ю. в судове засідання не з`явились. При цьому, представником було подано заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у заяві та просили їх задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Мирончук О.В. в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом. мають взаємні права та обов`язки. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-й. Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат; спільний бюджет: спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19). Для підтвердження вказаних у заяві про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] суду було надано наступні документи: копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.09.2023 року; копією довідки №487 від 19.03.2024 року, виданої ЦНАП Берегівської міської ради Закарпатської області, згідно якої підтверджено факт спільного проживання заявника з [PERSON] ; копією Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та фактичного місця проживання від 02.04.2024 року. Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене та надані заявником докази у підтвердження заявлених вимог, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживав зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю не менш як з 31 грудня 2017 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відтак, надані заявником докази суд визнав належними і допустимими та такими, що підтверджують факт проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved