Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 10.05.2017 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони неодноразово намагалися примиритися, проте спроби налагодити стосунки були невдалими. На дату звернення до суду сторони проживають окремо один від одного, стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, з серпня 2023 року між ними повністю припинені сімейні та шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного з них. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу - неможливі. Проте, оскільки на даний час стосунки між ними повністю припинені та відсутнє спілкування, позивач не має можливості подати спільну заяву про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС, а тому змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. Враховуючи наведене, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 10.05.2017 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №43. Ухвалою суду від 03.05.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 03.05.2024 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав в приміщені суду 20.05.2024 року, про свідчить його власноручний підпис на супровідному листі (а.с.16). 20.05.2024 року через канцелярію суду відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, а позовні вимоги визнав (а.с.17). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10.05.2017 року, про що Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено відповідний актовий запис №43; прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 10.05.2017 року, а.с.10). Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади від 01.05.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджуються копією паспорта громадянина України (а.с.7-зворот). Як вказала позивачка, а відповідач визнав, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони неодноразово намагалися примиритися, проте спроби налагодити стосунки були невдалими. На дату звернення до суду сторони проживають окремо один від одного, стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, з серпня 2023 року між ними повністю припинені сімейні та шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного з них. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу - неможливі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст. 104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Поряд з цим, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене та відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору (а.с.1, 18) у розмірі 605,60 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивачки. При цьому решту 605,60 грн., згідно ст.142 ЦПК України слід повернути позивачці з бюджету, оскільки відповідач визнав позов. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved