Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою з вимогою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавицею [PERSON] \~ на час відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була прописана в с. Катеринівка Черкаського району Черкаської області, але фактично з 2018 року по день смерті проживала в с. В. Яблунівка Черкаського району Черкаської області. Разом із нею постійно з 2018 року по день смерті [PERSON] проживав він та здійснював догляд. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинковолодіння та земельну ділянку в с. Катеринівка, Черкаського району, Черкаської області. Оскільки позасудовим шляхом він не може встановити факт спільного проживання із спадкодавицею то змушений звернутись із даною заявою до суду. Відповідно заявник просив суд встановити факт постійного його проживання разом із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні представник заявника, адвокат Геріх Н.А. підтримала вимоги заяви та просила їх задовільнити з підстав наведених у заяві. Заявник [PERSON] також просив суд задовільнити вимоги заяви та встановити факт його спільного проживання разом з [PERSON] . Представник заінтересованої особи Березняківської ОТГ в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява від представника сільської ради про розгляд заяви у його відсутність, не заперечують проти вимог заяви. Представник заінтересованої особи Кам`янської територіальної громади в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява від представника міської ради про розгляд заяви у його відсутність, не заперечують проти вимог заяви. Суд, врахувавши позицію заявника, заслухавши пояснення представника заявника, адвоката Геріх Н.А., врахуваши позицію заінтересованих осіб, викладену письмово, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванню обставин справи, прийшов до наступного висновку. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 листопада 2023 року [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,71 га, розташовану в межах Катеринівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області та на будинковолодіння в с. Катеринівка, Черкаського району, Черкаської області. З довідки, виданої Телепинським старостинським округом виконавчого комітету Камянської міської ради № 76- к від 25 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] . З довідки виданої виконкомом Березняківської сільської ради № 596 від 05 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] з 2018 року проживала без реєстрації до дня смерті по [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] в будинковолодіння зареєстровані та проживали [PERSON] та [PERSON] заявник по справі. З акту обстеження матеріально побутових і житлових умов проживання від 04 грудня 2023 року, складеного комісією із депутата сільської ради та жителів села, вбачається, що [PERSON] з 2018 року проживала разом із [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] . Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили суду той факт, що заявник [PERSON] постійно проживав по [ADDRESS] та разом із ним з весни 2018 року проживала його родичка [PERSON] . Вказали суду на те, що їм відомо про те, що [PERSON] здійснював догляд за [PERSON] , піклувався про неї, а після смерті здійснив всі необхідні обряди за власний рахунок. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно з п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. З відповіді Смілянської державної нотаріальної контори № 576/02-14 від 06 травня 2024 року після смерті [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] заявник по справі. Як вбачається з наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що заявником [PERSON] доведено факт постійного проживання разом з спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приходить до висновку, що заявником [PERSON] доведено факт спільного проживання зі спадкодавицею [PERSON] по [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] , а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved