Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.11.2021 року між ТОВ "Інфінанс" та відповідачем було укладено кредитний договір №0995022063. Як зазначає позивач, 24.11.2022 року між АТ "Інфінанс" та позивачем укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] . Крім того, 21.09.2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та [PERSON] укладено кредитний договір №3332918885/732794. В подальшому 12.08.2022 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та позивачем укладено договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] . Також, 15.09.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 782805232. Відповідно до Реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до Договору факторингу №28/1115- 01 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги з Відповідача за кредитним договором № 782805232. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №20102022 . На думку позивача, позичальник умови кредитного договору порушив, і тому за кредитним договором наявна заборгованість в сумі 173192,75 гривень. 16.01.2024 року ухвалою суду з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечив. Відповідач про розгляд справи повідомлялася належним чином, у встановлений судом строк відповідач не подала відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевикладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01.11.2021 року між ТОВ "Інфінанс" та відповідачем було укладено кредитний договір №0995022063. Як зазначає позивач, 24.11.2022 року між АТ "Інфінанс" та позивачем укладено договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] . Крім того, 21.09.2021 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та [PERSON] укладено кредитний договір №3332918885/732794. В подальшому 12.08.2022 року між ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група" та позивачем укладено договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] . Також, 15.09.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 782805232. Відповідно до Реєстру боржників №165 від 21.12.2021 до Договору факторингу №28/1115- 01 укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги з Відповідача за кредитним договором № 782805232. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу №20102022. Відповідно до п.1 ч 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Позивачем зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надано кредитні кошти. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором та не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст. ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Частиною першою ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення розрахунок заборгованості, наданий позивачем і вважає такий вірним, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна заборгованість у розмірі 173192,75 гривень. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті основного боргу та процентів, на стягнення якої позивач має право, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Інших даних, що спростовували б невиконання відповідачем умов кредитного договору, суду не надано. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати.

Outcome: approved