Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

06.04.2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, який представник підтримав у судовому засіданні. Вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 11.05.2022 року внаслідок неналежного використання приватної квартири [ADDRESS] [PERSON] у багатоквартирному будинку [ADDRESS] , трапилося залиття квартири [ADDRESS] . Було складено акт про залиття головним інженером й слюсарем-сантехніком ПП «СІБ» у присутності свідка [PERSON] та власника квартири [ADDRESS] , але без участі власника квартири [ADDRESS] . Зафіксовано, що залиття зазначеної квартири сталося у зв`язку з виходом із ладу вхідного шарового крану через незадовільне технічне обслуговування систем водопостачання у квартирі [ADDRESS] , котра належить [PERSON] , внаслідок витоку холодної води було затоплено нижню квартиру [ADDRESS] , та завдано шкоди власниці. Позивачка намагалась врегулювати спір у досудовому порядку, однак відповідач відшкодовувати витрати на ремонт відмовився. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи, розмір ремонтно - відновлювальних робіт квартири [ADDRESS] , внаслідок залиття водою з верхнього поверху складає: 35310 грн. Також зазначає, що протиправними діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, яку оцінює у 8000 грн. Окрім того нею було потрачено 3000 грн. на проведення експертизи, та 8000 грн. за надання правової допомоги, які просить стягнути з відповідача. 21.08.2023 від\~представника відповідача\~надійшли додаткові\~пояснення у\~справі,\~за якими\~відповідач позов\~не визнає.\~Зазначає що\~відсутня вина\~з боку\~відповідача,\~оскільки в\~зв`язку з\~активними бойовими\~діями таракетними обстрілами, а саме - з 24 лютого 2022 року та до травня 2022 року, був вимушений виїхати з міста та переїхати на постійне проживання до Богодухівського району, с. Губарівка, бо під час ракетних обстрілів дуже постраждав будинок [ADDRESS] , а саме - повилітали вікна та двері у його квартирі. У зв`язку з явною загрозою для свого життя, та неможливістю перебувати в даній квартирі, [PERSON] залишив дублікат ключів від квартири сусідці. Акт залиття квартири, не є належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди, оскільки складався за його відсутності, проведено огляд пошкоджень лише в приміщенні квартири позивачки. Зазначає, оскільки він не брав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду і не отримав під розписку акт про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними. Крім того, з початку війни бере участь у складі об`єднаної самооборони для охорони с. Губарівка, Богодухівського району, Харківської області, та з червня 2020 року працює у виробничому підрозділі «Сумська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» і зараз займає посаду чергового стрілочного поста 3 розряду станції Губарівка, та не має змоги в будь який час покинути своє робоче місце або пункт охорони. Наявний у справі висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 02 жовтня 2022 року не містить доказів неправомірних дій відповідача, які перебували б у причинно-наслідковому зв`язку із залиттям квартири [ADDRESS] , оскільки експертом дане питання не досліджувалося. Крім того він вбачає вину ПП «СІБ», оскільки жодної інформації щодо проведення ремонтних робіт та часу, коли буде надано підключення водопостачання до будинку по [ADDRESS] , не отримував, від початку коли було припинено водопостачання до будинку. Тобто відповідач не визнає позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, у зв`язку з відсутністю своєї вини в заподіянні шкоди та причино - наслідковим зв`язку між його діями (бездіяльністю) та наслідками (залиттям квартири). Від представника позивача надійшла заява із проханням провести розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу 14.04.2010 року. На підставі договору дарування від 09 лютого 2001 року посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., [PERSON] належить однокімнатна квартира за [ADDRESS] , на праві приватної власності. 24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану. Згідно переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих територій російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно до Наказу 143 від 15 травня 2023 року) Охтирська міська територіальна громада віднесена до територій можливих бойових дій. 13.05.2022 року головним інженером й слюсарем-сантехніком ПП«СІБ» за у присутності свідка [PERSON] та власника квартири [ADDRESS] , але без участі власника квартири [ADDRESS] , було складено, а в подальшому затверджено директором приватного підприємства, акт про залиття квартири [ADDRESS] . У акті присутніми особами зафіксовано, що залиття зазначеної квартири сталося у зв`язку з виходом із ладу вхідного шарового крану через незадовільне технічне обслуговування систем водопостачання у квартирі [ADDRESS] , котра належить [PERSON] . Внаслідок витоку холодної води було затоплено нижню квартиру [ADDRESS] . При обстеженні квартири виявлено наступні пошкодження: у кухні - часткове відставання шпалер на стіні, пошкоджено електропроводку; у ванній кімнаті - пошкоджено світильник, дверні полотна та короб набухли (не зачиняються), внаслідок короткого замикання знищено електропроводку; у туалеті - пошкоджено на стелі гіпсокартон (здувся), частково на стінах відклеїлись шпалери, дверне полотно та короб набухли (не зачиняються); у коридорі - часткове відклеювання шпалер, набухання лінолеуму. На адвокатський запит представника позивача ПП «СІБ» надало письмову інформацію про те, що 08.03.2022 р. після бомбардування на вул. Полтавській було пошкоджено магістральний водогін до будинку за адресою: [ADDRESS] , після чого водопостачання будинку було припинене. У період із квітня по травень 2022 р. приватним підприємством не проводились роботи по підключенню холодного водопостачання будинку. Після подачі холодного водопостачання до будинку до підприємства надходили скарги про затоплення. По 1 під`їзду окрім кв. [ADDRESS] скарги на затоплення не надходили. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується вищезазначеним актом про залиття квартири. Відповідач посилається на недопустимість даного доказу через його відсутність на час обстеження. Згідно правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. У додатку №4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акту (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; 4) адреса квартири, поверх, форма власності; 5) характер залиття та його причини; 6) завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених унаслідок залиття речей та їхня орієнтовна вартість); 7) висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Згідно до роз`яснення, наданого Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 №12/20-11-1975, відповідно до якого вказується, що п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у вказаних Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини». Проста фіксація замокання стін та стелі не буде розцінена судом як належний доказ того, що залиття сталося з вини Відповідача. Враховуючи викладене суд не може погодитися з доводами представника відповідача про те, що наданий позивачем акт є неналежним та недопустимим доказом по справі, позаяк у вказаному акті зазначені всі обов`язкові відомості, а саме: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилося залиття; подія, що трапилася; наслідки залиття, а також причини залиття, отже даний акт в цілому відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, і є належним доказом. Пояснення представника відповідача про те, що її довіритель не був обізнаний із фактом обстеження суд не бере до уваги, оскільки доступ до квартири відповідача був наданий його довіреною особою із якою останній мав підтримувати постійний зв`язок слідкуючи за належним утриманням своєї власності. Та обставина що відповідач не підписав вказаний акт та ознайомився із ним пізніше не може бути підставою для визнання його недопустимим доказом. Крім того суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Має права вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд прийшов до висновку про те, що матеріалами справи підтверджено та доведено позивачем, що 11.01.2021 мав місце факт залиття належної їй на праві власності квартири Причина залиття: вихід із ладу вхідного шарового крану через незадовільне технічне обслуговування систем водопостачання у квартирі [ADDRESS] , котра належить [PERSON] . Відповідач не заперечує факт належності йому на праві власності вказаної квартири, та не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивача відбулося не з його вини, а внаслідок винних дій чи бездіяльності інших осіб. Доводи представника відповідача про те, що у даній події наявна вина ПП «СІБ», оскільки жодної інформації щодо проведення ремонтних робіт та часу, коли буде надано підключення водопостачання до будинку по [ADDRESS] , він не отримував, від початку коли було припинено водопостачання до будинку суд не бере до уваги, оскільки не доведено належними та допустимими доказами, що таке неповідомлення перебувало у причинному зв`язку із виходом із ладу належного йому сантехнічного обладнання та, як наслідок, затоплення квартири позивача. Доводи відповідача\~про те,\~що у\~зв`язку з\~активними бойовими\~діями таракетними обстрілами, а саме з 24 лютого 2022 року та до травня 2022 року, відповідач був вимушений виїхати з міста та переїхати на постійне проживання до Богодухівського району с. Губарівка, оскільки під час ракетних обстрілів постраждав будинок [ADDRESS] , а саме - повилітали вікна та двері у його квартирі теж. У зв`язку з явною загрозою для свого життя, та неможливістю перебувати в даній квартирі та залишив дублікат ключів від квартири сусідці на думку суду не є такими, що звільняють його від відповідальності за збитки. Наданий позивачем акт огляду квартири [ADDRESS] , та на дату проведення якого письмово запрошувався відповідач, містить детальний опис виявлених пошкоджень внаслідок залиття, який в цілому співпадає із тими пошкодженнями, що були зафіксовані у акті залиття. Згідно висновку експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 02 жовтня 2022 року розмір ремонтно - відновлювальних робіт квартири [ADDRESS] внаслідок залиття водою з верхнього поверху складає 35310 грн. Даний висновок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ, адже він не спростований стороною відповідача. З огляду на викладене вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної залиттям квартири підлягають повному задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у сумі 8000 грн, то слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень статей 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Суд вважає, що в результаті затоплення квартири позивачу спричинено моральну шкоду, що дістало вияв у емоційному стресі, негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження її майна, тому суд вважає за можливе вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 3000 грн. При поданні позову до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2147,20 грн. та понесені витрати на проведення будівельно-технічної експертизи у сумі 3000 грн. Також встановлено, що позивачем були понесені витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 87 від 02.09.2022 р. (а.с. 40), актом приймання передачі виконаних робіт від 06.04.2023 року (а.с. 44), квитанцією про переведення позивачем коштів на рахунок свого представника в рахунок оплати за надані юридичні послуги 06.04.2023 року в сумі 8000 грн. Таким чином, загальна сума понесених позивачем судових витрат становить 13147,20 грн. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Стороною позивача надані квитанції та акт виконаних робіт. Таким чином, стороною позивача буди дотримані вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На адресу суду від відповідача клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило. З урахуванням тієї обставини, що вимоги позивача були задоволені не у повному обсязі (на 88,45%), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної суми вимог, а саме 11628,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial