Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У червні\~2023\~року\~до\~суду надійшла\~позовна\~заява\~ТОВ «Коллект\~центр». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02 липня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 2652345. Указаний договір підписано електронним підписом позичальника (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію»). 09 лютого 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 09/02-2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі й за договором позики № 2652345 від 02 липня 2021 року, укладеним між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, зокрема, й право вимоги до відповідача [PERSON] . Загальний розмір заборгованості станом на 10 травня 2023 року становить 157\~704 грн., що складається з: 12 000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 139 704 грн. сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права грошової вимоги, 6\~000 грн. заборгованість з комісії. Однак, враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 59\~784 грн., з яких: заборгованість за основною сумою позики 12\~000 грн.; заборгованість за відсотками 41 784 грн.; заборгованість з комісії 6\~000 грн. Крім того, ТОВ «ФК\~«Коллект центр» просило стягнути з [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9\~000 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду (а.с. 119). У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позову зазначене прохання розглядати справу за відсутності представника позивача, позов просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до копії договору позики № 2652345, укладеного 02 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] , остання отримала позику у розмірі 12 000,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 01 серпня 2021 року. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 9-15). \~ \~ \~ \~У п.п. 2.4 договору сторони визначили розмір процентів за користування позикою. Так, проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.09450 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою: фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. \~ \~ \~ \~Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою (п.п. 2.4.4 Договору). Згідно з п.п. 3.2.1 проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання Позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному п.2.5 договору, за кожен день прострочення. Згідно Додаткової угоди № 1 від 01 серпня 2021 року до Договору позики № 2652345 від 02 липня 2021 року, строк користування позикою продовжено на 30 днів, до 31 серпня 2021 року (а.с. 16-19). 04 вересня 2021 року ТОВ «Маніфою» та [PERSON] уклали Додаткову угоду № 2 до Договору позики № 2652345 від 02 липня 2021 року, згідно умов якої строк користування позикою продовжено на 30 днів, до 04 жовтня 2021 року (а.с. 20-23). Крім того, відповідно до Додаткової угоди № 3 від 07 жовтня 2021 року до вищевказаного договору позики, сторони погодили продовження строку користування позикою на 30 днів, до 06 листопада 2021 року (а.с. 24-27). Зі змісту Додаткової угоди № 3 від 07 жовтня 2021 року видно, що середньоденний розмір процентів за користування позикою визначено як базовий, у розмірі 1.99000 %. Загальна сума до сплати передбачена у розмірі 19\~164,00 грн., з яких: 12\~000, 00 грн. сума позики; 7 164,00 грн. сума нарахованих процентів за користування позикою. \~ \~ \~ \~09 лютого 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 09/02-2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать ТОВ «Маніфою», і стає Новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг (а.с. 37-45). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 09 лютого 2022 року 09/02-2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 2652345 від 02 липня 2021 року у розмірі 37 104 грн., з яких: 12 000 грн. заборгованість за сумою позики, 19 104 грн. заборгованості за процентами за користування позикою, 6 000 грн. заборгованість за процентами на прострочену позику (а.с. 50). \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 (а.с. 53-62). \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10 січня 2023 року відповідач має борг у загальному розмірі 157\~704 грн., з яких: 12\~000 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 19\~104 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 6\~000 грн. заборгованість з комісії, 120\~600 грн. нараховані відсотки згідно кредитного договору (а.с. 71). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Так, з копії договору позики № 2652345 від 02 липня 2021 року вбачається, що [PERSON] отримала позику в розмірі 12 000 грн 00 коп., строком на 30 днів, тобто до 01 серпня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує відсотки, визначені договором. 02 липня 2021 року суму позики у розмірі 12\~000 грн. перераховано на платіжну картку клієнта [NUMBER] (а.с. 34). Згідно Додаткових угод № 1 від 01 серпня 2021 року до Договору позики № 2652345 від 02 липня 2021 року, № 2 від 04 вересня 2021 року та № 3 від 07 жовтня 2021 року, строк користування позикою продовжувався щоразу на 30 днів, до 06 листопада 2021 року. Відповідно до Графіку обов`язкових платежів за Додатковою угодою № 3 від 07 жовтня 2021 року, позичальник [PERSON] станом на 06 листопада 2021 року мала погасити заборгованість за сумою позики у розмірі 12 000, 00 грн., процентами за користування позикою у розмірі 7\~164 грн. Загальна вартість позики, в межах дії Додаткової угоди, встановлено на суму 19\~164 грн. Однак, відповідач [PERSON] у визначений строк борг не повернула, чим допустила порушення умов договірних зобов`язань. Позивач ТОВ «Коллект центр» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 59 784 грн., з яких: заборгованість за основною сумою позики 12 000 грн.; заборгованість за відсотками 41 784 грн.; заборгованість з комісії 6 000 грн. Як вбачається із розрахунків заборгованості, станом на момент переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт капітал» 09 лютого 2022 року, так і станом на момент переходу права вимоги до ТОВ «Коллект центр» 10 січня 2023 року розмір тіла кредиту становив 12 000 грн., але розмір відсотків змінювався. Невідомо з яких підстав та за який період сума відсотків була збільшена при переході права вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування позикою з [PERSON] поза визначеними строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] комісії у розмірі 6 000 грн. Однак, в позові не наведено жодних обґрунтувань й не додано відповідних доказів правомірності її нарахування та порядку її обчислення. Таким чином, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи, що строк дії договору встановлено, з урахуванням додаткових угод, до 06 листопада 2021 року, а відтак проценти після з 07 листопада 2021 року нараховувалися безпідставно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача заборгованості за договором позики № 2652345 від 02 липня 2021 року у розмірі загальної вартості позики - 19 164 грн., яка складається із: 12 000 грн. заборгованості за сумою позики та 7\~164 грн. заборгованості за процентами. Щодо судових витрат З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Коллект центр» сплачено судовий збір у розмірі 2\~684 грн., про що свідчить копія платіжної інструкції від 17.05.2023 (а.с. 1). Крім того, Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістант» позивачу надавалася правова допомога на підставі договору № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, вартість наданих послуг становить 9\~000 грн. (а.с. 105). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розмірі задоволених вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 900 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3\~000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial