Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

09 лютого 2024 року представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилаючись на наступне, 08.05.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №249087-КС-03 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 056.08.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №249087-КС-003 про надання кредиту. 08.08.2021 року [PERSON] , прийняв (акцент) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №249087-КС- 003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. З своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6502, на номер телефону 380(98)360-04-02 (що зазначено позичальником у своїй анкетi в особистому кабiнету) котрий божником було введено/відправлено. Таким чином, 05.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №249087-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») надає позичальнику грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - правила разом - договір). Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата з користування кредитом є фіксованою та становить 0.79711843 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 38 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором «249087-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №249087-КС-003 позичальник [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №249087-КС-003 позичальник [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором №249087-КС-003 на загальну суму 500,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, о [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 09.01.2024 року утворилась заборгованість за договором «249087-КС-003 про надання кредиту в розмірі 77 149,53 грн., що складається з - Суми прострочення платежів по тілу кредиту - 37 500,00 грн.; - Суми прострочених платежів по процентах - 33 949,53 грн.; - Суми прострочених платежів за комісією - 5 700,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своєму позові просив розглянути справу в спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін та за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку. 08.05.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №249087-КС-03 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 056.08.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір №249087-КС-003 про надання кредиту. 08.08.2021 року [PERSON] , прийняв (акцент) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №249087-КС- 003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. З своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6502, на номер телефону 380(98)360-04-02 (що зазначено позичальником у своїй анкетi в особистому кабiнету) котрий божником було введено/відправлено. Таким чином, 05.08.2021 року між ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір №249087-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «БІЗНЕСПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») надає позичальнику грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - правила разом - договір). Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата з користування кредитом є фіксованою та становить 0.79711843 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 38 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором «249087-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором №249087-КС-003 позичальник [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №249087-КС-003 позичальник [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором №249087-КС-003 на загальну суму 500,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, о [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 09.01.2024 року утворилась заборгованість за договором «249087-КС-003 про надання кредиту в розмірі 77 149,53 грн., що складається з - Суми прострочення платежів по тілу кредиту - 37 500,00 грн.; - Суми прострочених платежів по процентах - 33 949,53 грн.; - Суми прострочених платежів за комісією - 5 700,00 грн. За змістом статей 524,533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом вказаної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом частини другої ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином законодавство України передбачає обов`язок боржника (відповідача) добровільно і своєчасно виконати рішення суду. В свою чергу, положеннями ч.2 ст.18 ЦПК України передбачено, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача ТОВ «Бізнес Позика». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень, що підтверджується квитанцією. Таким чином з слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved