Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги`у м.Києві про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для лікування у примусовому порядку відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Вимоги мотивовано тим, що 08.05.2024 бригадою екстренної медичної допомоги, за рапортом поліції, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] госпіталізований до відділення № 2 КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у м.Києві. 08.05.2024 о 15.20 год. оглянутий ЛКК у складі: голови ЛКК, медичного директора Бялої М.А. завідувачем відділення Ларіонової Л.В. , лікаря-психіатра [PERSON] . Згідно з заключенням ЛКК коміся дійшла висновку, що [PERSON] страждає на психічний розлад у вигляді: «гострий шизофреноподібний психотичний розлад. Галюцинаторно-параноїдний синдром F23.2». Зі слів матері, психічний стан пацієнта почав змінюватись під час роботи у податковій інспекції, скаржився, що на роботі на нього «не так дивляться», «ніхто не любить», зазнавав у свій бік погроз, що «лякало та виснажувало», вказував, що не хоче так жити. За консультацією до лікарів не звертався. Три роки тому почав цікавитися «векторною психологією, кабалою», регулярно дивився усілякі вебінари (частіше вночі), погано спав. З часом став недовірливим, надавав перевагу перебуванню на одинці, не виявляв інтересу до спілкування з друзями, був захоплений релігією та психологією, поведінка ставала дивнішою. В той час поскаржився матері на «голоси в голові», але від медичної допомоги відмовлявся, був дратівливим, не хотів це обговорювати. Через деякий час, за наполяганням матері, звернувся до психіатра у приватному порядку, був госпіталізований, але через декілька діб відмовився від лікування. З того часу почав «чути як його лають, ображають» оточуючі, але зі слів матері, ніхто цього не робив. В квітні 2024 року регулярно викликав поліцію, скаржився на те, що його «ображають» та просять «щось зробити». Тоді бригадою ЕМ(ш)Д був госпіталізований в КНП «МЗНПД», де перебував з 23.04.2023 по 24.04.2023, виписаний у зв`язку з категоричною відмовою від лікування. Після виписки рекомендоване підтримуюче лікування не приймав, поводив себе неадекватно, агресивно, конфліктував з людьми, в грудні 2023 року після операції на ключиці вважав, що «йому ввели туди чіп», що «через цей чіп злі сили впливають на його життя», «переставляють предмети», «викликають у нього в тілі біль», «чує від них голоси». 08.03.2024 накинувся на людину в під`їзді, побив його, наніс тілесні ушкодження. Зі слів матері, агресивний до неї, погрожує фізичною розправою, кілька разів бив її по голові. В день госпіталізації викидав з вікна скляні банки, говорив, що «чує голоси, вони йому погрожували». Бригадою ЕМ(ш)Д за рапортом поліції доставлений в КНП «МЗНПД». У зв`язку з категоричною відмовою від стаціонарного лікування, [PERSON] потребує госпіталізації до КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у м. Києві в примусовому порядку. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ від 09 травня 2024 року між суддями вказана справа розприділена судді Саламон О.Б. 09 травня 2024 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва по справі відкрито провадження, призначено судове засідання. З метою забезпечення прав [PERSON] , щодо якого розглядається справа, на безоплатну правничу допомогу, суд вважав за необхідне залучити адвоката через відповідний суб`єкт надання безоплатної вторинної правничої допомоги - Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги. Доручено Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката особі, стосовно якої суд розглядає справу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку - [PERSON] . Представник заявника КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у м.Києві - лікар-психіатр [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала з мотивів, викладених у ній, підтвердила, що пацієнт становить небезпеку для себе та оточуючих, потребує стаціонарного лікування. У судовому засіданні прокурор Погоріла І.О. підтримала заяву щодо госпіталізації [PERSON] у примусовому порядку. [PERSON] та його представник - адвокат Ляшенко І.І. в судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви про примусову госпіталізацію, при цьому зазначили, що Заінтересована особа - мати [PERSON] - Брижаченко Т.П. повідомила, що вистраждала 2 роки своїм здоров`ям перш ніж прийти до суду. Вона, як мати, вичерпала всі способи і тепер намагається шукати допомоги у інших. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 3 Конституції України людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Відповідно до ч. 6 ст. 284 ЦК України надання фізичній особі психіатричної допомоги здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Згідно з висновком комісії лікарів - психіатрів (у складі: медичного директора Бялої М.А. , завідувача відділення Ларіонової Л.В. , лікаря-психіатра [PERSON] ) КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у м.Києві від 09.05.2024 [PERSON] , [INFO] , госпіталізований до відділення № 2 КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у м.Києві. 08.05.2024 о 15.20 год. оглянутий ЛКК у складі: голови ЛКК, медичного директора Бялої М.А., завідувача відділення Ларіонової Л.В. , лікаря-психіатра [PERSON] . Згідно з заключенням ЛКК дійшла висновку, що [PERSON] страждає на психічний розлад у вигляді: «Гострий шизофреноподібний психотичний розлад. Галюцинаторно-параноїдний синдром F23.2». Зі слів матері, психічний стан пацієнта почав змінюватись під час роботи у податковій інспекції: скаржився на те, що на роботі на нього «не так дивляться», «ніхто не любить», зазнавав у свій бік погроз, що «лякало та виснажувало» його, казав, що не хоче так жити. За консультацією до лікарів не звертався. Три роки тому почав цікавитися «векторною психологією, кабалою», регулярно дивився усілякі вебінари (частіше вночі), погано спав. З часом став недовірливим, надавав перевагу перебуванню на одинці, не виявляв інтересу до спілкування з друзями, був захоплений релігією та психологією, поведінка ставала дивнішою. В той час поскаржився матері на «голоси в голові», але від медичної допомоги відмовлявся, був дратівливим, не хотів це обговорювати. Через деякий час, за наполяганням матері, звернувся до психіатра у приватному порядку, був госпіталізований, але через декілька діб відмовився від лікування. З того часу почав «чути як його лають, ображають» оточуючі. В квітні 2024 року регулярно викликав поліцію, скаржився на те, що його «ображають» та просять «щось зробити». Тоді бригадою ЕМ(ш)Д був госпіталізований в КНП «МЗНПД», де перебував з 23.04.2023 по 24.04.2023, виписаний у зв`язку з категоричною відмовою від лікування. Після виписки рекомендоване підтримуюче лікування не приймав, поводив себе неадекватно, агресивно, конфліктував з людьми, в грудні 2023 після операції на ключиці вважав, що «йому ввели туди чіп», що «через цей чіп злі сили впливають на його життя», «переставляють предмети», «викликають у нього в тілі біль», «чує від них голоси». 08.03.2024 накинувся на людину в під`їзді, побив його, наніс тілесні ушкодження. Зі слів матері, агресивний до неї, погрожує фізичною розправою, кілька разів бив її по голові. В день госпіталізації викидав з вікна скляні банки, говорив, що «чує голоси, вони йому погрожували». Бригадою ЕМ(ш)Д за рапортом поліції доставлений в КНП «МЗНПД». Згідно з супровідним листком № 23-057606 від 08.05.2024 [PERSON] доставлено за викликом № 3527 в ЗОЗ КНП «Центр ЕМД та МК» № 2 лікарем Нестеренко Д.В. з попереднім діагнозом «Параноїдний синдром». Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Згідно з ч. 1,2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра. Крім того, комісія лікарів - психіатрів надала свою медичну оцінку психічного стану останнього. Відтак, суд доходить висновку, що в розумінні положень в.ч.ч.1,4 ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" такі дії комісії лікарів - психіатрів є правомірними і засновані на законі. Висновок комісії лікарів - психіатрів містять певні посилання, які у сукупності з іншими встановленими обставинами справи дають суду підстави вважати, що у [PERSON] наявний психічний розлад і у суду не має сумнівів у правильності висновків лікарів - психіатрів, у зв`язку з чим суд вважає, що стан здоров`я [PERSON] може вимагати невідкладної психіатричної допомоги. Таким чином, у суду не має сумнівів у подоланні презумпції психічного здоров`я, яка гарантована положеннями ст. 3 Закону України "Про психіатричну допомогу", оскільки наявність розладу його психічного здоров`я встановлена і доведена належними та допустимими доказами, які зібрані по справі. Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Оцінивши докази у справі за внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що наявні підстави вважати, що [PERSON] страждає на психічний розлад, який ним заперечується, внаслідок чого останній відмовляється приймати ліки та не надає згоди на госпіталізацію для лікування в умовах стаціонару. Враховуючи викладене, вбачається необхідність його лікування у стаціонарних умовах, оскільки дії [PERSON] можуть нести безпосередню загрозу для оточуючих. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання щодо наявності підстав для примусової госпіталізації [PERSON] до КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» у м. Києві передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», п. «е» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». У відповідності до п.9 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved