Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

У вересні 2019 року заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «УРТІ» звернувся до суду з позовом до Інгульського ВДВС, ДП «Сетам», [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів та визнання права власності. Прокурор зазначав, що на виконанні в Інгульському ВДВС перебувало зведене виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення коштів з ДП «УРТІ» на користь фізичних, юридичних осіб та держави. 06 березня 2018 року головний державний виконавець Інгульського ВДВС Чмих Л.В. здійснила опис та наклала арешт на нерухоме майно нежитлове приміщення цокольного поверху літера «А» № 233 будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS], загальною площею 31,3 кв.м., що є державною власністю та перебувало на балансі ДП «УРТІ» і належало йому на праві господарського відання. Під час виконавчого провадження щодо стягнення на користь стягувачів заборгованості з ДП «УРТІ» 24 липня 2018 року було проведено електронні торги з реалізації зазначеного державного нерухомого майна. Посилаючись на те, що вказані електронні торги проведено з порушенням вимог Законів України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», «Про управління об`єктами державної власності», оскільки спірне майно не підлягало примусовій реалізації та державним виконавцем були порушенні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також зазначаючи, що пред`явлення цього позову заступником військового прокурора в інтересах ДК «Укроборонпром» та ДП «УРТІ» зумовлене винятково захистом інтересів держави через невжиття останніми дієвих заходів щодо оскарження у суді результатів аукціону та повернення майна у державну власність, прокурор просив суд: визнати недійсними результати електронних торгів з продажу лоту № 299007 - нежитлове приміщення цокольного поверху літера «А» № 233 будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 31,3 кв.м., проведених ДП «Сетам»; визнати за ДП «УРТІ» право власності на вказане нерухоме майно. 03.10.2023 до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшла справа № 489/5169/19 з Верховного Суду - після скасування у ній рішення першої та апеляційної інстанції направлена на новий розгляд. Згідно ухвали Верховного Суду від 31.05.2021 Фонд державного майна України залучено до участі у справі в якості процесуального правонаступника позивача ДП «Укроборонпром». Справа на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 03.10.2023 передана судді Микульшиній Г.А. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.10.2023 цивільну справу № 489/5169/19 прийнято до розгляду суддею Микульшиною Г.А.; розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання у справі; витребувано у Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) належним чином завірену копію зведеного виконавчого провадження № [NUMBER] ([NUMBER]). 23.10.2023 на адресу суду надійшла витребувана копія матеріалів зведеного виконавчого провадження. 27.10.2023 від представника відповідача Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень проти позову посилався на те, що до зведеного виконавчого провадження № [NUMBER], на підставі якого було звернуто стягнення на нерухоме майно, входило 45 виконавчих проваджень з виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі працівникам ДП «Український радіотехнічний інститут». Кошти, отримані від реалізації нерухомого майна, були перераховані відповідно до ст. 43 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до розпоряджень державного виконавця на погашення боргу по заробітній платі було спрямовано 94 637,72 грн. Решту коштів використано для сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. При цьому представник відповідача зазначав, що відсутні факти порушення процедури проведення електронних торгів, що впливають на результати торгів і порушують права та законні інтереси позивачів. 17.11.2023 від керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшла відповідь на відзив Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), згідно якого він вважає, що пред`явлений в інтересах держави позов повністю відповідає вимогам законодавства та ґрунтується на відповідних доказах. Наголошував на тому, що відповідно до положень ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» ДП «УРТІ» включено до об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації. Таким чином під час реалізації спірного об`єкту нерухомого майна шляхом проведення електронних торгів було допущено порушення норм чинного законодавства, що є підставою для визнання результатів торгів недійсними. Також зазначав про те, що державним виконавцем в ході вчинення виконавчих дій про стягнення заборгованості з ДП «УРТІ» безпідставно не було враховано положення ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» щодо особливостей виконання рішень про стягнення коштів з державного підприємства. Внаслідок вказаних дій було проведено реалізацію нерухомого державного майна, яке не підлягало відчуженню. 26.12.2023 на адресу суду від представника Фонду державного майна України надійшли письмові пояснення щодо позову, відповідно до яких позовну заяву підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що відповідно до статуту ДП «УРТІ» відчуження підприємством майнових об`єктів, що належать до основних фондів, здійснюється виключно на конкурентних засадах за погодженням з ДК «Укроборонпром» в порядку, встановленому законодавством. При цьому ДК «Укроборонпром» вказаного погодження надано не було. Також зазначав про те, що на спірне майно, яке було реалізовано на електронних торгах, поширювалась дія ЗУ "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", яким було заборонено відчуження об`єктів нерухомості, які належать до державної власності, а тому правочин щодо відчуження вищезазначеного нерухомого майна суперечить актам цивільного законодавства. 27.03.2024 від представника відповідача Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли заперечення на відповідь на відзив прокуратури, згідно яких він просить суд відмовити в задоволенні позову. Посилався на те, що ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів,боржником за яким є державний орган, державні підприємство, установа, організація. Отже, зазначеним законом передбачена можливість примусової реалізації майна юридичних осіб, в тому числі державного підприємства. Також представник відповідача вважає недоречним посилання прокурора на положення ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», оскільки спірне майно примусово вибуло із власності ДП «УРТІ» не на підставі процедури приватизації, а на підставі правочину (придбання майна з електронних торгів). В судове засідання прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Від керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 13.05.2024 надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копії наказу Генерального прокурора № 3 ш від 17.02.2021 та копії наказу Генерального прокурора № 74 від 13.03.2023. Протокольно вказане клопотання задоволено. Крім того, 13.05.2024 від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з великим службовим навантаженням та неможливістю забезпечити явку прокурора Брагар Д.В. у судове засідання через те, що на 13.05.2024 за участю прокуратури призначено до розгляду у судах Миколаївської, Івано-Франкіської області та м. Києві всього 19 кримінальних проваджень. Протокольно у вказаному клопотанні відмовлено. Відмовляючи у задоволенні клопотання суд виходив з того, що справа вдруге перебуває у провадженні суду з жовтня 2023 року, прокурор з`являвся у підготовче судове засідання лише один раз, а неприпустимість зловживання процесуальними правами як принцип цивільного судочинства, п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК, забезпечується гарантіями дотримання судом усіх інших основних засад (принципів) цивільного судочинства, визначених у ч. 3 ст. 2 ЦПК. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 45 ЦПК). Суд з метою запобігання зловживанням справами активно забезпечує справедливий баланс використання учасниками процесу своїх прав і обов`язків, що не спростовує принцип змагальності сторін. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі «Шульга проти України», пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі, є завданням саме державних органів (рішення Суду у справі «Мусієнко проти України», пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011). За такого, оскільки прокурор доказів участі прокурорів у інших справах у судах Миколаївської, Івано-Франкіської області та м. Києві (номерів справ) суду не надав, дати для відкладення розгляду справи за його участю не запропонував, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи та задоволення клопотання прокурора. Представник позивача Фонду державного майна України до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у поясненнях від 26.12.2023 позов підтримав, просив розглядати справи без його участі. Представник відповідача Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаїбов Р.Е. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Колесник Ю.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Інші учасник справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. В провадженні головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Чмих Л.В. перебувало зведене виконавче провадження № [NUMBER] з виконання 85 виконавчих проваджень про стягнення коштів з ДП «Український радіотехнічний інститут» на загальну суму 4 112 357,15 грн., до складу якого також входили виконавчі провадження з виконання різних виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі (45 виконавчих документів на загальну суму 2 251 525,38 грн.) та виконавче провадження № [NUMBER] з виконання наказу № 915/1436/15, виданого 13.11.2015 Господарським судом Миколаївської області про стягнення з ДП «Український радіотехнічний інститут» боргу в сумі 128 909,68 грн. на користь ДК «Укроборонпром». Кількість та склад виконавчих проваджень, які входили до зведеного виконавчого провадження № [NUMBER], неодноразово змінювався протягом його примусового виконання. В тому числі, згідно постанови головного державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаєва Чмих Л.В. від 04.01.2018 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднано виконавчі провадження № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER] у зведене виконавче провадження № [NUMBER]. Згідно інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ДП «Український радіотехнічний інститут» зареєстровано 3 564/10 000 часток нежитлового об`єкта за адресою [ADDRESS] , власником якого є держава, в повному господарському віданні вказаного підприємства. 06.03.2018 головним державним виконавцем Чмих Л.В. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якого описано та арештоване нежитлове приміщення цокольного поверху літ. «А-5» № 233, площею 31,3 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . (т. 1, а.с. 19-20). При цьому, у вказаній постанові містяться розбіжності. А саме у постанові від 06.03.2018 державний виконавець зазначає, що вона виноситься у виконавчому провадженні № [NUMBER] (стосувалося виконання посвідчення комісії з трудових спорів ДП «УРТІ» про стягнення зарплати на користь однієї фізичної особи), хоча у вступній частині цієї постанови вказав, що вчиняє дії у зведеному виконавчому провадженні № [NUMBER]. 24.05.2018 державним виконавцем винесено постанову, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні ПП «Ажіо», а 06 червня 2018 року, на виконання цієї постанови, директором ПП «Ажіо» затверджено висновок про вартість вищезазначеного нерухомого майна, загальна ринкова вартість якого визначена у 125 100 грн. Листом від 14 червня 2018 року за № 36336 Інгульський ВДВС повідомив, зокрема Фонд державного майна України, ДК «Укроборонпром», ДП «УРТІ» та інших стягувачів у зведеному виконавчому провадженні [NUMBER] про описане вище майно та його вартість, яка визначена експертом ПП «Ажіо». 17.06.2018 за № 41275 Інгульський ВДВС направив до Миколаївської філії ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна; номер зведеного виконавчого провадження згідно з АСВП: [NUMBER]; найменування стягувачів: Фонд державного майна України, ДК «Укроборонпром», Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, ГУ ДФС у Миколаївській області, Інгульський районний центр зайнятості, Управління Держпраці у Миколаївській області, Інгульське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва, а також перелік фізичних осіб, на користь яких було стягнуто заборгованість по заробітній платі (т. 5, а.с. 114-117). Згідно протоколу № 347135 проведення електронних торгів від 24.07.2018 було реалізовано нерухоме майно, а саме нежитлове приміщенн цокольного поверху площею 31,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності ДП «Український радіотехнічний інститут». Стартова ціна становила 125 100,00 грн. Переможцем торгів стала [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Ціна продажу нежитлового приміщення становила 125 100,00 грн. (т. 6, а.с. 75-76). У відповідності до протоколу, сума сплаченого гарантійного внеску становить 6 255,00 грн., який сплачено на користь ДП «Інформаційний центр». 31.07.2018 на депозитний рахунок ДВС надійшли кошти від переможця [PERSON] за придбане на електронних торгах майно в сумі 118 845,00 грн. 15.08.2008 в.о. начальником Інгульського ВДВС Терещенком А.О. затверджено акт про проведенні електронні торги від 15 серпня 2018 року за ціною продажу 125 100 грн. (а.с. 35-42). У вказаному акті зазначено, що електронні торги були проведені при виконанні зведеного виконавчого провадження № [NUMBER] - замість вірного № [NUMBER]. На переконання суду, вказане помилкове зазначення номеру зведеного виконавчого провадження є технічною опискою, що підтверджується поясненнями представника Інгульського ВДВС Гаїбова Р.Е. та матеріалами ЗВП № [NUMBER], дослідженими в судовому засіданні. В той же час, судом з матеріалів вказаного зведеного виконавчого провадження також встановлено, що ВП № [NUMBER], зазначене в постанові про опис та арешт майна боржника від 06.03.2018, - це індивідуальний номер виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ДП «УПТІ», який було надано до об`єднання виконавчих проваджень у зведене (що підтверджується обліковими картками на зведене виконавче провадження. Зі змісту акту про проведені електронні торги встановлено, що право власності боржника на майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 1324 від 28.07.2006, виданим виконавчим комітетом Миколаївської міської ради та зареєстроване в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.08.2006 за реєстраційним номером 6463747, номер запису 1720 в книзі 14. З матеріалів справи вбачається, що вартість реалізованого на електронних торгах майна становила 125 100 грн. (за винятком гарантійного внеску в сумі 6 255,00 грн. - залишок 118 845,00 грн. надійшов на депозитний рахунок ДВС), з яких, відповідно до наданих розпоряджень державного виконавця, на погашення боргу по заробітній платі спрямовано 94 637,72 грн. Решту коштів використано для сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Погашення заборгованості було здійснено в межах виконання зведеного виконавчого провадження № [NUMBER], яке складалось з 85 виконавчих проваджень про стягнення коштів з ДП «Український радіотехнічний інститут» (в тому числі 45 виконавчих проваджень про стягнення заборгованості по заробітній платі на користь різних фізичних осіб). Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копія якого долучена до позовної заяви, власником нежитлового об`єкту за адресою: [ADDRESS] , є держава в особі Верховної Ради України в повному господарському віданні ДП «УРТІ». Згідно опису об`єкта, наведеного у свідоцтві про право власності, нежитловий об`єкт складається з двох основних будівель літ. «А-5» загальною площею 6 288,00 кв.м, літ. «К-1», «К'-1», «К''-1», «К''-2», загальною площею 733,00 кв.м, службових будівель та споруд (т. 1, а.с. 18). Згідно з п. 1.1 Статуту ДП «УРТІ» (у новій редакції), який є додатком до наказу генерального директора ДК «Укроборонпром» від 14 березня 2017 року № 97, ДП «УРТІ» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління ДК «Укроборонпром». Майно, яке є предметом цього спору, перебувало на праві господарського відання у ДП «УРТІ». ЗУ «Про виконавче провадження» визначено умови, порядок виконання рішення судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільно порядку. Згідно пункту шостому частини третьої ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до частин п`ятої та шостої ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою ст. 203 ЦК України (частина перша ст. 215 цього Кодексу). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (в редакції, чинній на момент реалізації спірного майна) встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. У ст. 3 ЗУ «Про управління об`єктами державної власності» передбачено, що особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі визначаються ЗУ «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі». У пункті 8 частини першої ст. 7 ЗУ «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» передбачено, що у процесі управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі Концерн, зокрема, надає згоду на відчуження та списання об`єктів управління державної власності в оборонно-промисловому комплексі учасників Концерну. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», який був чинним на момент реалізації спірного майна, затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, згідно з додатком 2. Відповідно до додатку 2 до ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації входило ДП «Український радіотехнічний інститут» (ідентифікаційний код 14308598, адреса: м. Миколаїв, вул. Кірова (Троїцька), 128). У частині дев`ятій ст. 11 ЗУ «Про управління об`єктами державної власності» передбачено, що нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Спірне відчужене на аукціоні майно є державним майном, перебуває на балансі державного підприємства та віднесено до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації згідно із ЗУ «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», а частиною дев`ятою статті 11 ЗУ «Про управління об`єктами державної власності» передбачено, що нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. ДП «Український радіотехнічний інститут» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління ДК «Укроборонпром» (станом на час виникнення спірних правовідносин), яке через делеговані державою повноваження здійснює управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі. Майно підприємства є державною власністю і закріплено за ним на праві господарського відання (пункт 4.1 Статуту). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами У відповідності до положень частини 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Продаж майна на торгах є його примусовою реалізацією. Щодо майна державних підприємств, на таку реалізацію встановлений мораторій - до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна (частина перша ст. 1 ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), крім певних винятків, що визначені у частині другій зазначеної статті. У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням цього Закону, але й інших законів, виконання яких є обов`язковим під час виконавчого провадження. Згідно положень ст. 2 ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єків нерухомого майна та інших основних засобів, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення а майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами. Враховуючи викладене, мораторій на відчуження державного майна, запроваджений ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», у відповідній редакції, не стосувався випадків примусового виконання рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами. Однак цей виняток не охоплює випадки примусового виконання будь-якого іншого рішення суду, бо під час такого виконання діє передбачена ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» заборона. Судом встановлено, що на виконанні в Інгульському ВДВС перебувало зведене виконавче провадження № [NUMBER] з 85 виконавчих проваджень (кількість виконавчих проваджень змінювалась протягом всього строку примусового виконання зведеного виконавчого провадження) про стягнення коштів з ДП «Український радіотехнічний інститут», до складу якого входили виконавчі провадження з виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі (45 виконавчих документів), а також виконавчі провадження про стягнення з даного підприємства грошових коштів на користь Фонду державного майна України, ДК «Укроборонпром», Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, Головного управління ДФС у Миколаївській області, Інгульського районного центру зайнятості, Управління Держпраці у Миколаївській області, Інгульського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України. Вищезазначені обставини були встановлені судом при дослідженні матеріалів зведеного виконавчого провадження № [NUMBER]. Зокрема, зі змісту заявки Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва на реалізацію спірного нерухомого майна (нежитлового приміщення цокольного поверху площею 31,3 кв.м. за адресою [ADDRESS] ) від 41275 від 17.06.2018 в межах виконання ЗВП № [NUMBER] встановлено, що відчуження спірного нерухомого майна відбувалось на підставі зведеного виконавчого провадження, яке не складалось виключно із виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі, що є порушенням положень ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (т. 5, а.с. 114-117). Для висновку про відповідність примусової реалізації спірного нежитлового приміщення умовам ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» необхідно на підставі оцінки доказів встановити, що звернення стягнення на майно позивача відбувалося за рішеннями стосовно виплати заробітної плати й інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, а не те, що кошти, отримані від такої реалізації, були надалі спрямовані на погашення заборгованості за цими виплатами. Тому після проведення публічних торгів на виконання іншого рішення суду, ніж щодо виплати заробітної плати й інших виплат, що належать працівнику у зв`язку з трудовими відносинами, наступне перерахування отриманих від реалізації обмеженого в обороті майна коштів на погашення саме заборгованості за такими виплатами не легалізує ці торги. Таким чином, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що електронні торги з відчуження спірного нерухомого майна не були проведені у відповідності до вимог ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» і їх метою не було виключно примусового виконання рішень щодо виплати заробітної плати й інших виплат, що належать працівникам у зв`язку з трудовими відносинами, - а примусове виконання також інших рішень. Враховуючи викладене суд вважає, що на примусове задоволення об`єднаних вимог, що перебували на виконанні у зведеному виконавчому провадженні № [NUMBER], в межах якого було відчужено спірне майно, поширювалась дія мораторію згідно із ЗУ «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна». Крім того, судом встановлено, що пред`явлення даного позову прокурором в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» (правонаступником якого є Фонд державного майна України) та ДП «УРТІ» викликано саме захистом інтересів держави в суді, оскільки ДК «Укроборонпром» як уповноваженим органом з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі та ДП «УРТІ» не вжито заходів щодо оскарження у суді результатів аукціону, визнання його недійсним та повернення майна у державну власність до часу звернення з даною заявою. Судом враховано, що ДК «Укроборонпром» є одним із спеціальних суб`єктів делегованих Законом України «Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі» владних повноважень. Враховуючи вищевикладені обставини, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про порушення законодавства при передачі спірного майна на реалізацію з електронних торгів Інгульським відділом ДВС у місті Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зокрема не врахування обмежень щодо неможливості відчуження спірного нерухомого майна на підставі зведеного виконавчого провадження, яке не складалось виключно із виконавчих документів про стягнення заборгованості по заробітній платі, що є підставою для визнання результатів електронних торгів недійними. Щодо вимоги про визнання за ДП «УРТІ» права власності на спірне нежитлове приміщення, - підстави для задоволення такої вимоги відсутні, оскільки спірне нежитлове приміщення є частою об`єкта нерухомості, право власності на яке зареєстроване за ДП «УРТІ» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2006. Крім того, державний виконавець передав на реалізацію спірне нерухоме майно не виділивши його як окремий об`єкт, що унеможливило переможцю торгів оформити на нього право власності у приватного нотаріуса. За таких обставин, визнання судом електронних торгів недійсними має наслідком відновлення прав ДП «УРТІ» на спірне майно без необхідності повторної реєстрації права власності на це майно. При розгляді справи судом було враховано правові позиції Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, а також у справі № 483/48/20 від 28.09.2022. Оскільки позовні вимоги задоволено лише в частині немайнової вимоги, яка відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1 921, 00 грн. (станом на час звернення до суду), на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача Інгульського ВДВС, яким допущено порушення закону при передачі нерухомого майна на реалізацію з електронних торгів, на користь Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Підстави для покладення обов`язку з відшкодування судового збору на інших відповідачів відсутні.

Outcome: partial