Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки дані в державних актах на право власності на земельні ділянки по-батькові спадкодавця - [PERSON] записано неправильно, а саме: замість її дійсного по-батькові « [PERSON] », вказано- « [PERSON] ». Просить суд задовольнити заяву. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися з невідомих суду причин. Повідомлялись належним чином. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явились, направили письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви не заперечували. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи зі слідуючого. В суді встановлено, що заявник - [PERSON] є сином померлої [INFO] [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 21.08.1966 р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . Крім того судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 010003 від 10.07.2003 р. загальною площею 0,04 га цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с. Подвір`ївка Дністровського району Чернівецької області, кадастровий №7322088400:02:003:0352 та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 006551 від 10.07.2003 р. загальною площею 1,27 га цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с. Подвір`ївка Дністровського району Чернівецької області, кадастровий №7322088400:02:004:0226. З довідки приватного нотаріуса Лакусти В.І. від 05.02.2020 р. № 122/01-16 вбачається, що [PERSON] , [INFO] є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки Подвір`ївського старостинського округу №4 Дністровського району Чернівецької області від 23.02.2024 р. №4-73, [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] є однією і тою ж самою особою. Вказана помилка у державних актах в по-батькові спадкодавця, позбавляє заявника можливості оформити належним чином спадщину. В особистих документах померлої [PERSON] , а саме: в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , зазначене її вірне прізвище, ім`я, по батькові - « [PERSON] ». Вочевидь, помилка допущена у написанні по-батькові є наслідком описки (помилки). Згідно п.6 ч.1ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1ст.256 ЦПК Українигромадяни маютьправо звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документи, які встановлюють право власності на земельні ділянки належать [PERSON] , а також, що у вказаних правовстановлюючих документах допущено помилку в написані по-батькові власника, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджає заявнику в реалізації права на володіння та користування майном. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів.

Outcome: approved