Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Довгій В.І. звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок після смерті [PERSON] . Посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08.11.2023 року, на день її смерті з нею був зареєстрований та проживав спадкоємець за заповітом, внук [PERSON] , [INFO] . За період свого життя\~ [PERSON] [INFO] , склала заповіт від 06.04.2017 року, який посвідчено приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Гелеван С.І., та зареєстровано в реєстрі за №1394. Згідно заповідального розпорядження все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося переходить у власність внука [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Спадкове майно складається з: житлового будинку загальною площею 103,7 кв.м, житлової площі 48,1 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] ,\~ який належав померлій на праві приватної власності в цілому, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав №82479071 номер запису про право власності 19447077, та довідкою Хустського ДПТІ №940 від 08.02.2017 року, який набуто спадкодавцем у власність за період свого життя у спадщину, та прилегла до нього земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,0653 га, кадастровий номер 2110800000:01:018:0095. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини на спадкове майно та надавши йому всі наявні документи, нотаріус роз`яснив йому про неможливість оформлення спадщини у нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю оригіналів документів на право власності на житловий будинок, земельну ділянку, у зв`язку із чим свідоцтво на право на спадщину на вищевказане майно в нотаріальному порядку отримати не можливо. Просить визнати за [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , жителем [ADDRESS] право власності на житловий будинок загальною площею 103,7 кв.м, житлової площі 48.1 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та прилеглу до нього земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,0653 га, кадастровий номер 2110800000:01:018:0095 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з подачею позивачем, відповідача заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] ./а.с.9/ На випадок своєї смерті [PERSON] , [INFO] , залишила заповіт від 06.04.2017 року відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] ./а.с.10/ Відповідно до довідки Хустського ДПТІ від 08.02.2017 року, житловий будинок за адресою в [ADDRESS] , від реєстрації 1983 року до 01.02.2017 року неперебудовувався, самовільних добудов не виявлено./а.с.14/ 01.02.2017 року бабусею позивача [PERSON] , було виготовлено технічний паспорт № [NUMBER] на житловий будинок./а.с.17-19/ Згідно довідки Виконавчого комітету Хустської міської ради від 10.11.2023 №5358, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована у будинку за адресою [ADDRESS] , і разом з нею проживали: внук [PERSON] , [INFO] , дружина внука [PERSON] , [INFO] , правнук [PERSON] , [INFO] , правнучка [PERSON] , [INFO] \~ /а.с.11/ Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже виникнення права власності на нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року не є перешкодою для оформлення спадкових прав. Відтак оскільки спірний будинок збудований\~ на земельній ділянці відведеній у встановленому порядку, на підставі наявних дозволів, такий не є самочинним будівництвом, то такий будинок входить до складу спадщини за померлою [PERSON] , яка є забудовником будинку, однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок перешкоджає оформленню спадкових прав на нього у нотаріальному порядку, а отже такі права підлягають судовому захисту. Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про правона спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення в спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Відтак відсутність реєстрації права власності на спірний будинок за [PERSON] не є перешкодою для реалізації позивачем права на оформлення спадщини після смерті бабусі. Оскільки [PERSON] прийняв спадщину за померлою бабусею [PERSON] , у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України, а інший спадкоємець першої черги відповідач [PERSON] визнав позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення. Судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved