Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Розума О.В. в березні 2024 року звернувся до суду із вказаним позовом про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що за життя його померлий батько володів, зокрема, квартирою [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті батька є позивач та відповідач [PERSON] . Вони своєчасно звернулися до Бердянської державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №6548127 від 07.07.2021. Відповідач [PERSON] написав заяву про відмову від прийняття спадщини. Через шість місяців з дня смерті батька позивач розпочав збирати документи для оформлення спадщини і на березень 2022 року йому було призначено час для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом у державного нотаріуса Бердянської державної нотаріальної контори. Однак, отримати вказане свідоцтво позивач не встиг, оскільки місто Бердянськ Запорізької області з 28.02.2022 є територією, яка перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Позивач через свого представника звернувся до Запорізького відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із запитом про отримання інформації щодо передачі спадкових справ Бердянською нотаріальною конторою у м. Запоріжжя. Проте, згідно відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.10.2023 документи нотаріального діловодства та архів Першої Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області на зберігання до Запорізького обласного державного архіву не передавалися, на підконтрольну Уряду України територію не вивозилися. Більше того, позивач зазначає, що оригінали правових документів на спадкову квартиру залишилися у Бердянській нотаріальній конторі. На теперішній час позивач перебуває на тимчасово непідконтрольній Уряду України території у м. Бердянську Запорізької області, звідки не може виїхати на підконтрольну територію для звернення до нотаріуса з метою реалізації своїх спадкових прав. Тому через відсутність можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 29 березня 2024 року по справі відкрите провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 травня 2024 року. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 26 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про його участь у судовому засіданні по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 29.04.2024 відповідач [PERSON] надіслав до суду додаткові пояснення по справі, у яких підтвердив обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, а також зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів. Ухвалами судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 01 травня 2024 року задоволено клопотання [PERSON] та [PERSON] про їх участь у судовому засіданні по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Позивач та його представник, який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги, у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Відповідач [PERSON] не зміг приєднатися до відеоконференції по технічних причинах. При цьому, судом враховано, що відповідно до ч.5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Тому судом, зважаючи на надані відповідачем [PERSON] письмові пояснення, визнано за можливе провести розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копій Свідоцтва про право на спадщину за законом №3-3557 від 04.11.2000, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою, Свідоцтва про право на спадщину за законом №2-56 від 29.01.2016, виданого Бердянською державною нотаріальною конторою, Довідки-характеристики від 29.11.2021 №2085, виданої Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №372383437 від 02.04.2024 [PERSON] володів квартирою [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03 грудня 2006 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21 квітня 2021 року [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №65481127 від 07.07.2021 Бердянською державною нотаріальною конторою 07.07.2021 була заведена спадкова справа №267/2021 щодо майна [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.1988, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.01.1988, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 вересня 2020 року [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із копії відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №42170/08.5-24 від 19.10.2023 документи нотаріального діловодства та архів Першої Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області на зберігання до Запорізького обласного державного архіву не передавалися, на підконтрольну Уряду України територію не вивозилися. Як вбачається із позовної заяви та підтверджено [PERSON] у надісланих до суду письмових поясненнях, [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого батька. Судом враховано, що ст. 15 ЦК України надає право громадянам України на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до норм статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів. На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). З наданих суду доказів вбачається, що спадкову справу №267/2021 щодо майна померлого [PERSON] було заведено у Бердянській державній нотаріальній конторі 07.07.2021. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм спадкового законодавства у справах про визнання права власності у порядку спадкування судам необхідно встановити, яке саме майно належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, про визнання права власності на яке в порядку спадкування за законом заявлені позовні вимоги. Відповідно до частини першої ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4.14. ст. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Матеріалами справи підтверджено, що квартира [ADDRESS] , належала [PERSON] . Після його смерті у липні 2021 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а його брат [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини. Але [PERSON] отримати Свідоцтво про право на спадщину не встиг через окупацію м. Бердянська у березні 2022 року російськими військами. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1618-IX, який набрав чинності 21 листопада 2021 року, статтю 11-1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» доповнено частиною четвертою такого змісту: «4. Вчинення нотаріальних дій щодо спадкових справ, які були зареєстровані у Спадковому реєстрі до початку тимчасової окупації, але не закінчені, здійснюється будь-яким нотаріусом на підконтрольній Уряду України території за зверненням спадкоємця». Крім того, Законом України №3450-ІХ від 08.11.2023 року «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України було доповнено пунктами 20 та 21. Зокрема, п.21 розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-Іх, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини, заява про відмову від заповідального відказу, вимога кредитора спадкодавця до спадкоємців, заява про охорону спадкового майна, заява про згоду бути виконавцем заповіту після відкриття спадщини, інші заяви щодо спадщини, спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи подаються нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини. У разі якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення органами влади своїх повноважень у повному обсязі, а також у разі заведення спадкової справи не за місцем відкриття спадщини до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви. Якщо місцем подання першої заяви є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви про видачу свідоцтва в населеному пункті або на території, що не зазначені в абзаці першому цього пункту. Положення абзацу першого цього пункту в частині місця подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів застосовуються також до спадщини, місцем відкриття якої є населений пункт, розташований на тимчасово окупованій території України, протягом усього періоду тимчасової окупації такої території та шести місяців після завершення тимчасової окупації. Положення абзаців першого та другого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини». З наведеного вбачається, що у разі відкриття спадщини та заведення спадкової справи на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, позивач не позбавлений можливості завершити оформлення спадщини шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, звернувшись до нотаріуса відповідно до порядку, встановленого п.21 розділу «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України. Разом із тим, чинним законодавством не врегульовано питання щодо порядку отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину, на підставі спадкової справи, заведеної на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначена законодавча прогалина дає підстави вважати, що позивач з неналежних від нього причин фактично позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті батька шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. У той же час, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року у справі № 189/904/19 (провадження № 61-7780св20), у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 192/1922/19 (провадження № 61-14854св21), у постанові від 24 липня 2019 року у справі № 761/28970/16-ц (провадження № 61-25123 св18). У той же час, як встановлено судом і не заперечується відповідачами, на час розгляду справи позивач проживає у м. Бердянську Запорізької області, звідки не може виїхати на підконтрольну Уряду України територію для звернення до нотаріуса з метою реалізації своїх спадкових прав. Крім того, у нього наразі відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, які були передані нотаріусу Бердянської державної нотаріальної контори для оформлення Свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, оскільки під час судового розгляду матеріалами справи підтверджено, що позивач є сином померлого [PERSON] і, відповідно, його спадкоємцем за законом, прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини, другий син спадкодавця [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву, право власності спадкодавця на спірну квартиру не оспорюється жодною особою, права та законні інтереси інших осіб не порушено, суд приходить до висновку, що з урахуванням надання позивачем належних та допустимих доказів належності спадкодавцю на праві власності квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і визнання за [PERSON] права власності на вказану квартиру.

Outcome: approved