Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2833 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з листопада 2001 року, від якого мають двоє дітей, одний з яких є неповнолітній [PERSON] , [INFO] . 14 квітня 2016 року за рішенням суду шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З березня 2019 року син [PERSON] постійно проживає із позивачем, перебуває на його утриманні та вихованні, а відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, проживає окремо, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не надає матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а тому є на думку позивача є позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні сина. Крім того, відповідач, як мати, повинна утримувати дитину, при цьому, у добровільному порядку ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з останньої повинні стягуватись аліменти за рішенням суду. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача залучено Орган опіки та піклування иконавчого комітетк Покровської районної в місті Кривому Розі ради, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього сина, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач по справі - її батько, а відповідач - мати. Раніше вона разом з братом жили у мами, але вона про них не піклувалась, зловживала спиртними напоями, залишала їх на декілька днів вдома самих без їжі, не годувала, не лікувала їх. Тому, приблизно п`ять років потому вона забрала меншого брата, якому на той момент було лише 4 роки, зателефонувала батьку і попросила забрати їх жити до себе. З того часу вони живуть з батьком, він їх утримує, піклується про них, водить [PERSON] до школи, до лікарів. Мати за весь цей час не цікавилась [PERSON] , взагалі не підтримує з ним ніяких відносин. Особисто вона свою матір бачила востаннє десь п`ять років назад, мати не телефонує, не цікавиться їх життям, не вітає зі святами, не передає подарунки. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач по справі є її сусідом по будинку, з ним проживає його малолітній син - [PERSON] вже протягом приблизно останніх п`яти років. Матір [PERSON] вона жодного разу не бачила протягом цього часу, вона до квартири не приходила, дитиною не цікавилась. Допитаний у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] у присутності педагога пояснив, що він не пам`ятає свою маму, вона з ним не спілкується вже давно, де вона, він не знає. Вони разом з сестрою поїхали від мами жити до батька, оскільки у неї було погано. Мати не телефонує йому, не передає подарунки, не вітає зі святами, не приходить до школи, не цікавиться його життям. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане 06 січня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 01 від 06 січня 2015 року (а.с.17). Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення суду набрало законної сили 04 травня 2016 року (а.с.14-15). Згідно Акту від 10 травня 2023 року, складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , посвідченого головою правління ОК "Восток-36", [PERSON] проживає зі своїм батьком [PERSON] у квартирі № 174 . [PERSON] веде гідний спосіб життя, без шкідливих звичок, дбає про свого сина [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки Вих.№ 01-36/296 від 28 вересня 2023 року Криворізької Вальдорфської гімназії Криворізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , навчається у третьому класі Криворізької Вальдорфської гімназії. Мати [PERSON] не займається життям та вихованням сина, за роки навчання в школі жодного разу не відвідувала батьківських зборів, не цікавиться навчанням сина (а.с.59, 83). Згідно довідки Вих. № 3 від 19 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , з 2021 року по теперішній час відвідує заняття у центрі розвитку особистості "ПізнавайКА". Протягом відвідування з командою педагогів центру співпрацює виключно батько, мати за вказаний період участі у розвитковому процесу не приймала (а.с.82). Рішенням Виконкому районної в місті ради від 21 лютого 2024 року № 182 затверджено висновок, відповідно до якого мати [PERSON] належним чином не виконує свої батьківські обов?язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, не готує його до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, в інтересах малолітньої дитини Орган опіки та піклування виконкому Покровської районної в місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З Вказаного висновку вбачається, що [PERSON] за місцем мешкання на [ADDRESS] характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, інколи вживає спиртні напої, ніде не працює, з сусідами не конфліктує. Згідно з інформацією управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради [PERSON] не перебуває на обліку та не отримує державні соціальні виплати. [PERSON] не перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 16 (сервісного центру) Пенсійного фонду України. Відповідно до інформації, наданої Першою сімейною клінікою, малолітня дитина [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під наглядом лікаря [PERSON] , на «Д» обліку не перебуває, відвідує лікаря регулярно, виконує рекомендації лікаря в повному обсязі, щеплений за віком, відвідування лікаря та дотримання рекомендацій здійснюється у супроводі батька [PERSON] . Малолітній [PERSON] у письмовому поясненні зазначив, що бажає проживати із сестрою та батьком, мати з ним не спілкується, нічого не купує та не проживає разом з ним більше 6 років. Відповідно до інформації Криворізького міського центру соціальних служб спеціалістами центру здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON] , який має на вихованні малолітнього сина [PERSON] . Під час відвідування встановлено, що родина проживає в однокімнатній квартирі, яка є власністю батька, члени родини мають окремі спальні місця, достатній запас продуктів харчування, у наявності побутова техніка. Мати не проживає з родиною. Спеціалістами служби у справах дітей виконкому Покровської районної в місті ради спільно з представниками патрульної поліції неодноразово здійснено виїзд за адресою проживання [PERSON] на [ADDRESS] з метою з`ясування її думки щодо питання позбавлення батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] та обстеження умов проживання, на залишені виклики [PERSON] не відреагувала, до служби у справах дітей не з`являлася. Оцінюючи надані висновки та вирішуючи питання щодо наявності підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходить з необхідності дотримання якнайкращих інтересів дитини та забезпечення її фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Так, згідно зі ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст.11 Закону України "Про охорону дитинства"). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі "Мамчур проти України"від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі "Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії" (NeulingerandShuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, "відновити" сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, факт свідомого та умисного невиконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , відсутності з її боку будь-якої участі у вихованні дитини, не надання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дитини протягом тривалого часу підтверджується наданими суду доказами, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , оскільки цього вимагають насамперед якнайкращі інтереси дитини. Приписами ч.2, 3 ст.166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень. Вирішуючи питання щодо способу виплати відповідачем аліментів та їх розміру, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не обґрунтованими належними чином та недоведеними належними доказами, а отже в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому, суд враховує, що згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Отже встановлений рішенням суду розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, є гарантією її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язана та може надавати щомісячне утримання свого неповнолітнього сина у розмірі частини з всіх видів її доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 вересня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: договір про надання юридичних послуг від 27 вересня 2023 року, укладеного з адвокатом Морозовим В.Ю.; додаток № 1 до договору від 27 вересня 2023 року; акт наданих послуг за оговором про надання правової допомоги від 27 вересня 2023 року з якого вбачається, що адвокат Морозов В.Ю. надав позивачу наступні послуги: консультація - 2 год., вартістю 2000 грн., розробка позовної заяви про позбавлення батьківських прав - 5 год., вартістю 3000 грн., представництво інтересів при розгляді справи у суді - 3 год., вартістю 3000 грн., обробка документів та аналіз чинного законодавства України для подачі позовної заяви, транспортні витрати та витрати на канцтовари - 2 год., вартістю 2000 грн., а також квитанцію про сплату коштів від 27 вересня 2023 року про сплату позивачем грошових коштів у розмірі 10000 грн. (а.с.18-22). Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 10 000 грн. Також, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1073,60 грн. витрат зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав, а всього судові витрати у загальному розмірі 11073,60 грн. (10 000 грн. + 1073,60 грн.). Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн., оскільки позивач при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів був звільнений від його сплати.

Outcome: partial