Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~даним позовом,\~який мотивує\~тим,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) у землі ВАТ «Радгосп Буринський» на території Буринської міської ради. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] стала її дочка [PERSON] , яка 18.06.2004 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, належний [PERSON] , посвідчене державним нотаріусом Буринської районної державної нотаріальної контори Анохіним О.В. за р. №801 по спадковій справі №225/2004. [INFO] в\~м.\~Буринь Сумської\~області померла\~ [PERSON] ..\~За життя [PERSON] склала заповіт від 18.02.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Буринського районного нотаріального округу Анохіним О.В., за р.№75, яким [PERSON] все своє майно заповіла йому. Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок по [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) у землі ВАТ «Радгосп Буринський» на території Буринської міської ради, належне [PERSON] , спадщину після смерті якої вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і померла. Він є спадкоємцем за заповітом на все майно померлої [PERSON] і в установлений законом шестимісячний строк прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини після її смерті, на підставі чого 19.08.2022 року була заведена спадкова справа №1368/2022 та 08.02.2023 року нотаріусом видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р. №172 на житловий будинок по [ADDRESS] . Проте, нотаріусом листом від 14.02.2024 року, йому було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на його ім`я, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Надати нотаріусу оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №026547 від 31.03.2000 року, він не має можливості, оскільки він втрачений, але в нього збереглась ксерокопія цього сертифікату, з якої вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано [PERSON] - члену ВАТ «Радгосп Буринський», на підставі рішення Буринської районної державної адміністрації від 30.03.2000 за №104, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ВАТ «Радгосп Буринський», розміром 3,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). На підставі викладеного, [PERSON] просить суд визнати за ним право на вищезазначену земельну частку (пай). Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 26.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Витребувано з Буринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м. Буринь Сумської області, актовий запис №96 від 01.07.2002 року; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , актовий запис №21 від 14.02.1950 року. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 25.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Буринської міської радив судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив та правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що\~ [INFO] в м. Буринь Буринського району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00043783609 (а.с. 45). За життя [PERSON] , будучи колишнім членом ВАТ «Радгосп Буринський», була включена до спису громадян ВАТ «Радгосп Буринський», які мають право на земельний пай \~під\~№346, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №0023, який був виданий ВАТ «Радгосп Буринський» м. Буринь, та отримала сертифікат серії СМ №0265437 на право на земельну частку (пай), на території Буринської міської ради, розміром 3,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №346 (а.с.17-20, 27). Згідно вимог ч.9, ч.10 ст.5 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року №720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 вказаного Указу право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З наведених норм матеріального права вбачається, що особа набуває право на земельний пай за наявності таких умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта. Таким чином, після смерті [PERSON] \~ відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 3,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, згідно сертифікату серії СМ №0265437. Відповідно до п.п.1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з положеннями ст.ст.524, 525 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч.1 ст.534 ЦК УРСР). Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв\~спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно копії заповіту від 18.01.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори району Падалко Т.М., та зареєстрованого в реєстрі за №8, [PERSON] , що мешкає [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, яке на день смерті їй буде належати і на яке за законом матиме право, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося і з чого б воно не складалось заповіла дочці [PERSON] (а.с.7). З витягу зі Спадкового реєстрі, вбачається, що після смерті [PERSON] . Буринською районною державною нотаріальною конторою 18.06.2004 року зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 3495204, номер у нотаріуса 225 (а.с.26). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] (після зміни прізвища при реєстрації шлюбу), яка на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.8, 11-14, 42-44) Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в м. Буринь, Конотопський район, Сумська область (а.с.21). Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок по [ADDRESS] , а також права на земельну частку (пай) розміром 3,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що було успадковане нею після смерті своєї матері [PERSON] (а.с.25, 28, 30-32). Відповідно копії заповіту від 18.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Буринського районного нотаріального округу Сумської області Анохіним О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №75, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і, на що вона матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до.ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,\~який\~бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час\~відкриття\~спадщини не\~проживав\~постійно\~із спадкодавцем,\~має\~подати\~до нотаріальної\~контори\~заяву\~про прийняття\~спадщини. Частиною 1\~ст.1297\~ЦК\~України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний\~звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.24) Згідно витягу про реєстрацію в Спадкового реєстрі, після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Головенською Л.В. 19.08.2022 року зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 69596272, номер у нотаріуса 138/2022 (а.с.23). Що стосується оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) належної померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняла [PERSON] , яка померла [INFO] не оформивши спадщину спадкових, приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенською Л.В. [PERSON] надано письмову відповідь, в якій роз`яснено, що земельна частка (пай) належить [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0265437 від 31.03.2000 року, проте оригінал цього правовстановлюючого документу наданий не був. У зв`язку з чим, видача свідоцтва про право на спадщину на його ім`я унеможливлюється, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), яка є об`єктом спадщини, що підтверджувало б право власності на неї за померлою [PERSON] .. Та роз`яснено, що при таких обставинах питання успадкування підлягає вирішенню в судовому порядку (а.с.25). Згідно листа управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №419/15-24 від 15.02.2024 в результаті перевірки Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Буринською РДА членам ВАТ «Радгосп Буринський» встановлено, що було виготовлено сертифікат серії СМ №0265437 на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Буринської районної державної адміністрації від 30.03.2000 р. за №104 на земельну частку (пай) в ВАТ «Радгосп Буринський» розміром 3,64 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 13160 грн., обліковується у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під №346 та був отриманий, про що свідчить підпис в колонці «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)». Державний акт на право приватної власності на землю на ім`я [PERSON] взамін сертифіката у відділі № [NUMBER] не обліковується (а.с.16). Відповідно до ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно пункту «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.1 ч.3 ст.152 ЗК України. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права, а також те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, яка йому належить з часу її відкриття, але не може нотаріально оформити свої спадкові права на неї через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved