Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання батьківства, зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що позивач проживає у громадянському шлюбі разом із [PERSON] з липня місяця 2022 року, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, побут та підтримують стосунки як чоловік та жінка. Зазначено, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] з 15.11.2008, а 17.07.2023 шлюб між ними розірваний на підставі рішення суду. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 08.12.2023. У свідоцтві зазначено батьком дитини [PERSON] , хоча на той момент [PERSON] вже не проживала разом із цим відповідачем, не вела спільне господарство і не мала жодного спілкування, притаманного подружжю, адже шлюб між ними було розірвано. Починаючи з липня 2022 року позивач, як вказує, перебуває у стосунках із відповідачем [PERSON] , проживає на одній території однією сім`єю як чоловік та жінка, веде спільне господарство, планують зареєструвати свої відносини, уклавши шлюб. Також у позові зазначено, що виникла необхідність захистити права дитини задля її майбутнього та визнати позивача батьком [PERSON] , а також змінити по-батькові дитині з [PERSON] на [PERSON] , оскільки це відповідає дійсності та волі позивача. Крім того, зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат: судовий збір за подання позовної заяви 1211грн. 20коп., судовий збір за подання апеляційної скарги 1816грн. 80коп., судовий збір за подання касаційної скарги 2422грн. 40коп. Таким чином, позивач просить суд, - визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] , яка народилася в м. Черкаси; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦМРУ МЮ (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження, змінивши ПІБ дитини на [PERSON] ; судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою суду від 18.03.2024 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачами відзив на позов подано не було. Третя особа подала письмові пояснення по суті позову, за якими просить у задоволенні позову відмовити. Зазначено, що згідно із даними актового запису про народження [PERSON] , складеного 08.12.2023, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси ЦМРУ МЮ (м. Київ), реєстрація народження проведена, відповідно до ст. 133 СК України, батьком дитини записаний [PERSON] , 1982р. народження. Вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про особу, яка записана батьком дитини, з актового запису про народження дитини, а такі вимоги заявлені не були. Крім того, вказує, що рішення щодо визнання батьківства має грунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що він впевнений у тому, що він є батьком дівчинки [PERSON] . Він перебуває у «цивільному шлюбі» з [PERSON] більше 2-х років. Коли дитина була зачата і народилася, то [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] . Про факт вагітності [PERSON] позивач знав. В органах РАЦСу йому повідомили, що не могли записати його батьком дитини, оскільки при реєстрації дитини не був присутній [PERSON] , з яким [PERSON] перебувала у шлюбі. Доказами того, що він (позивач) є батьком дитини, є його пояснення. Генетичне дослідження не проводилось і він не бажає проводити генетичну експертизу задля встановлення батьківства, оскільки вважає себе батьком дитини [PERSON] . Крім того, зазначив, що він не звертався до органів РАЦСУ щодо внесення даних про нього як батька, до актового запису про народження дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала і зазначила, що дочка була зачата у той період, коли вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , але дочка народилася після розірвання шлюбу із останнім. Незважаючи на це, біологічним батьком дитини - дочки [PERSON] є [PERSON] . Генетичну експертизу не проводили і бажання проводити її немає, оскільки батьком дитини є позивач по цій справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив. Відзив на позов не подав. В судове засіданні не з`явилася третя особа та її представник, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено. Надані письмові пояснення по суті позову, за якими просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, враховуючи пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] , 1988р. народження зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.02.1990, про що свідчать дані його паспорту серія [NUMBER] . Крім того, за даними Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] , 1982р. народження зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За даними Єдиного державного демографічного реєстру відповідач [PERSON] , 1986р. народження зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.07.2023 (справа №711/1956/23) шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 15.11.2008, актовий запис №1847, - розірваний. Дане судове рішення не оскаржувалося в апеляційному порядку і набрало законної сили 17.08.2023. Крім того, за обставинами, які були предметом з`ясування під час розгляду цієї справи, жодна із сторін не повідомили суду про факт перебування позивача [PERSON] у стані вагітності ні на час звернення до суду із позовною заявою, ні на час розгляду справи по суті. Також за заявою відповідача від 04.05.2023 ухвалою суду від 04.05.2023 було зупинене провадження по справі і визначено термін для примирення - один місяць. Ухвалою суду від 17.07.2023 провадження по справі поновлене і призначено її до розгляду по суті. Сторони не примирилися. Також судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що складено актовий запис №1523 від 08.12.2023. При цьому, батьками записані: мати [PERSON] , батьком [PERSON] . Дані обставини також підтверджуються відомостями актового запису про народження №1523 від 08.12.2023, наданого на запит суду органами РАЦСу. При цьому, як зазначено, підставою запису відомостей про батька є актовий запис про шлюб №1847 від 15.11.2008, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси ЦМРУ МЮ (м. Київ). Документ, що підтверджує факт народження дитини - медичне свідоцтво про народження №1126 від 24.11.2023, видане КНП «Черкаський міський пологовий будинок «Центр матері та дитини». Крім того, вказано, що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 08.12.2023 за номером 00145187207 графи «громадянство батька» та «місце проживання: держава, область, районе, місто, селище (село), буд. і кв.» не заповнені у зв`язку з тим, що реєстрацію народження проведено без документів батька. Відомості про батька вказано відповідно до актового запису про шлюб №1847, складеного ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМРУМЮ (м. Київ ), шлюб розірвано на підставі рішення про розірвання шлюбу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.07.2023 №711/1956/23, РНОКПП матері [NUMBER] . Тобто, згідно із актовим записом про народження [PERSON] №1523, складеного 08.12.2023 ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМРУМЮ (м. Київ ), реєстрація народження проведена, відповідно до ст. 133 СК України, із зазначенням батька дитини [PERSON] , 1982р. народження. На думку суду, за дослідженими доказами, жодних підстав вважати, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, немає. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Згідно зі статтею 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст. 121 СК України). Як передбачено ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 125 СК). Як передбачено ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ст.128 СК України). Відповідно до абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК (2947-14), зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Як передбачено п. 6 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК (2947-14) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст. 133 СК). На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження (ст. 134 СК України). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed