Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2024 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 53 406,50 грн заборгованості, сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 грн, а також 10 000,00 грн витрат на правову допомогу. 02.04.2024 року, через систему «Електронний суд», представник позивача Столітній М.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нараховані відсотки за 60 календарних днів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. З матеріалів справи вбачається, що по тексту позовної заяви позивачем, крім іншого, заявлено вимогу про стягнення з відповідача з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» нарахованих відсотків за 60 календарних днів, у розмірі 17 100,00 грн, тобто з приводу цієї вимоги стороною позивача фактично давалися пояснення, проте не ухвалено рішення, а тому суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі. Судом встановлено, що 08.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 5508646 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року та розміщених на їх сайті:https://creditplus.ua. Сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000,00 грн, строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки фіксована. Cтандартна процентна ставка становить 1,99 % в день. Знижена процентна ставка 0,199 % в день. Стороною позивача в позові зазначено, що у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 року по 06.09.2022 року здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Відповідач 07.06.2022 року та 15.06.2022 року здійснив оплату на рахунок кредитора по 50,00 грн, у зв`язку із чим, позивач нарахував відсотки за 60 календарних днів (07.09.2022 року - 05.11.2022 року), в межах строку договору відповідно до наступного: 15 000,00 грн* 1,90% = 285,00 грн*60 календарних днів = 17 100,00 грн. Проте, згідно з картою обліку договору (розрахунком заборгованості), у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 53 406,50 грн, з яких: 15 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту); 38 406,50 грн - нараховані проценти. 29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 29.05/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором № 5508646. Згідно копії Акта прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за договором Факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023 року ТОВ «ФК Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 5508646, в загальному розмірі 53 406,50 грн, з яких: 15 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 38 406,50 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином до позивача, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 5508646 від 08.02.2022 року, в загальному розмірі 53 406,50 грн. При цьому, 27.12.2023 року на адресу відповідача ( [ADDRESS] ) позивачем направлено цінний лист із описом вкладення де, в тому числі, містяться: Акт прийому-передачі Реєстру Боржників та Витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 29.05/23-Ф від 29.05.2023 року. Однак, право вимоги на нараховані відсотки за 60 календарних днів у розмірі 17 100,00 грн факторові не передавалось і вказані нарахування, що самостійно здійснені позивачем по тексту позовної заяви, за минулий час, тобто, за період, у якому ТОВ «ФК Фінтраст Україна» ще не набуло права грошової вимоги до відповідача. При цьому, за змістом ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути лише наявна та майбутня вимога, а боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню (ч. 2. ст. 1082 ЦК України). Крім іншого, в матеріалах справи відсутні підтвердження про направлення ТОВ «ФК Фінтраст Україна» та одержання відповідачем письмового повідомлення із визначеною в ньому грошовою вимогою про необхідність сплати на користь позивача [PERSON] в якості заборгованості за кредитним договором № 5508646 від 08.02.2022 року, відсотків за 60 календарних днів, у розмірі 17 100,00 грн. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, вимога ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» про стягнення з [PERSON] нарахованих відсотків за 60 календарних днів задоволенню не підлягає, оскільки сторона позивача не обґрунтувала жодним належним доказом своє право, як другого кредитора, на нарахування та отримання в примусовому порядку цих відсотків, у розмірі 17 100,00 грн, за період з 07.09.2022 року - 05.11.2022 року, за рахунок [PERSON] , як боржника за кредитним договором № 5508646 від 08.02.2022 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed