Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою [PERSON] , заінтересована особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який народився в Україні, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка, зареєстроване місце проживання: Україна, Запорізька область, Приморський район, Новоолексіївка; дата смерті: [INFO] у віці 75 років; місце смерті: Україна, Запорізька область, Приморський район, с. Новоолексіївка. Заява мотивована тим, що вона, є донькою померлого [PERSON] . Факт смерті [PERSON] у с. Новоолексіївка Приморського району Запорізької області підтверджується довідкою про смерть №С-00041, виданої територіальним відділом РАЦС Приморського району Управління РАЦС Запорізької області 27.02.2024 р., та свідоцтвом про смерть, виданого територіальним відділом РАЦС Приморського району Управління РАЦС Запорізької області 27.02.2024 р., серія [NUMBER] . Для реєстрації в законному порядку смерті батька вона звернулася до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), де отримала відмову у проведені державної реєстрації смерть, оскільки подані нею для підтвердження факту смерті батька, видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за №1150/13024. Враховуючи, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію факту смерті свого батька, то вважає, що є достатні підстави для встановлення цього факту в судовому порядку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2024, матеріали заяви [PERSON] передані для розгляду судді Овчинніковій О.С. Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.04.2024, суддю [PERSON] звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2024, матеріали заяви [PERSON] передано для розгляду судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Заяву підтримує та просить задовольнити. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому порядку. Заперечення на заяву не надав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами, у відсутність належним чином повідомлених учасників провадження. Дослідивши подану заяву та докази по справі, встановивши зміст спірних правовідносин, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 вересня 1971 року, актовий запис № 17 та копією паспорту серії [NUMBER] , де наявна відмітка Відділу ЗАГСу Бабушкінського району м. Дніпропетровська від 29.12.1995 року про реєстрацію шлюбу із [PERSON] 24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який діє по теперішній час. Також встановлено судом, [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України, а саме у с. Новоолексіївка, Приморського району, Запорізької області. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є довідка про смерть № С-00041 від 27 лютого 2024 року, з якої убачається, що [PERSON] дійсно помер [INFO] у с. Новоолексіївка, Приморського району, Запорізької області; причина смерті зазначена набряк головного мозку, наслідок інфаркту головного мозку. Також на підтвердження факту смерті [PERSON] , до суду надано копію свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , яке видане Територіальним відділом ЗАГС Приморського районного Управління ЗАГС Запорізької області. Ці документи видані на тимчасово окупованій території України, тому мають інформаційний характер для суду, оскільки будь-які документи, видані на окупованих територіях, є недійсними. Відповідно до ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Документами, які засвідчують подію смерті є свідоцтво про смерть, що видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця позбавлена можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.\~17\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на тимчасово окупованій території України в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Незважаючи на те, що документи про смерть були видані на тимчасово окупованій території України, з їхнього змісту суд вбачає, що дійсно, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Новоолексіївка, Приморського району, Запорізької області, помер [INFO] у с. Новоолексіївка, Приморського району, Запорізької області. При цьому всі медичні та інші документи, які надані заявником, підтверджують даний факт. Отже, суд вважає факт смерті [PERSON] , достовірним і таким, що не викликає обґрунтованих сумнівів. Суд зазначає, що заявником було отримано всі документи, отримання яких передбачено для оформлення події смерті, проте провести державну реєстрацію смерті згідно чинного законодавства України, заявник позбавлений можливості з об`єктивних причин, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку. Також судом врахована усталена практика міжнародних судових інституцій, зокрема, «Намбійські винятки», що сформульовані Міжнародним судом ООН та розвинуті у практиці Європейського суду з прав людини у рішеннях «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) та ін. Таким чином, суд доходить висновку про обгрунтованість заяви [PERSON] , тому вона підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved