Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про захист прав споживачів, виплату компенсації та відшкодування шкоди. Заява мотивована тим, що 02 жовтня 2019 року Позивач на офіційному сайті МАУ придбав квиток з Києва до Мюнхена і в зворотному напрямку з деталями польоту: Рейс №PS 415: Київ, Аеропорт Бориспіль - Мюнхен, Міжнародний аеропорт "Мюнхен", дата рейсу: 09 жовтня 2019 року, відправлення: 09:45 Рейс №PS 416: Мюнхен, Міжнародний аеропорт "Мюнхен" - Київ, Аеропорт Бориспіль дата рейсу:12 жовтня 2019 року, відправлення: 14:15. Вартість квитка склала 5698,00 грн. Після здійснення оплати, Позивач на електронну пошту отримав маршрут-квитанцію, копія якої додається. 02.10.2019 між [PERSON] та МАУ було укладено Договір перевезення пасажира та багажу. [PERSON] виконав зобов`язання за Договором, що підтверджується наявним електронним квитком. ????09 жовтня 2019 року Позивач успішно дістався Мюнхену , відповідно до зазначених у квитку умов. У зв`язку з чим, в той же день отримав e-mail повідомлення від МАУ, в якому містилась інформація про нараховані бонусні милі, за лояльність і користування послугами МАУ. ???12 жовтня 2019 року [PERSON] завчасно з`явився на посадку на рейс PS 416 до аеропорту міста Мюнхен, що підтверджується електронним посадковим талоном. Проте, безпосередньо перед входом на літак, йому було відмовлено в посадці і повідомлено, що квиток анульовано. ????Представники МАУ проінформували [PERSON] , що анулювання квитка сталося через те, що останній нібито не скористався рейсом PS415 Київ-Мюнхен від 09 жовтня 2019 року. Тобто рейсом, яким Пасажир дістався Мюнхену і за який, що іронічно, отримав бонуси за лояльність. ????Таким чином, МАУ порушило умови Договору перевезення, безпідставно відмовивши [PERSON] у перевезенні. ????Після відмови в перевезенні, останній намагався телефоном зв`язатися з головним офісом МАУ, проте коли це нарешті вдалося - літак вже вилетів, а Пасажир залишився в аеропорту Мюнхена. За результатами переговорів з приводу ситуації, що склалася, МАУ визнало свою помилку і надіслало електронним листом квиток на рейс PS416 Мюнхен-Київ, що мав відбутися тільки на наступний день - 13 жовтня 2009 року. ????При цьому, МАУ не запропонувала [PERSON] харчування, місця в готелі, фінансову компенсацію. У зв`язку з цим, останньому довелося самостійно знайти місце в готелі, дістатися з/до аеропорту міським транспортом та придбавати харчування. ????Таким чином, відмова МАУ у перевезенні, завдала [PERSON] збитків у розмірі однієї ночі проживання в готелі, витрат на харчування та транспортування, що відповідно до наявних чеків становить 105.00 Євро. ????23 жовтня 2019 року [PERSON] на електронну адресу МАУ було направлено вимогу про виплату компенсації, а також відшкодування завданих збитків. Проте, така вимога була проігнорована МАУ. Також зазначає, що строк звернення до суду визначено ЦК України. Згідно з ст.ст. 257, 261 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, а перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права. ????Положення щодо спеціальної позовної давності до спору пасажира з авіаперевізником не застосовуються. [PERSON] зазначив, що строк звернення до суду щодо оспорюванного Рейсу ще не сплив. [PERSON] просить суд розглянути справу за правилами прощеного позовного провадження. ???Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на його користь: компенсацію за скасування рейсу в розмірі 250 Євро; суму збитків у розмірі 105 Євро; моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн.; витрати понесені в зв`язку з розглядом справи в розмірі: 380, 00 грн. 13 листопада 2020 року суддею Дарницького районного суду м. Києва на виконання вимог ст.31 ЦПК України постановлено ухвалу про передачу справи для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.09.2020 відкрито провадження в даній справі, з урахуванням положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 22 липня 2021 року в адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому МАУ просить суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000, 00 грн. та вартості перекладу в розмірі 380, 00 грн. та покласти судові витрати на позивача, оскільки згідно з даними автоматичної інформаційної бази МАУ не містять жодних звернень позивач або його представник з вимогою про відшкодування зазначених витрат. Також зазначив, що не заперечує проти понесених витрат позивачем в розмірі 205,00 Євро та 105,00 Євро Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, зі змісту позовної заяви вбачається, що просить суд здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату в адресу суду не надходило. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, дійшов до наступних висновків. Встановлено, що 02.10.2019 між [PERSON] та МАУ було укладено Договір перевезення пасажира та багажу. [PERSON] виконав зобов`язання за Договором, що підтверджується наявним електронним квитком. ???? 09 жовтня 2019 року [PERSON] успішно дістався Мюнхену , відповідно до зазначених у квитку умов. Як зазначає [PERSON] 09.10.2019 отримав e-mail повідомлення від МАУ, в якому містилась інформація про нараховані бонусні милі, за лояльність і користування послугами МАУ. 12 жовтня 2019 року [PERSON] завчасно з`явився на посадку на рейс PS 416 до аеропорту міста Мюнхен, що підтверджується електронним посадковим талоном. Представники МАУ проінформували [PERSON] , що анулювання квитка сталося через те, що останній не скористався рейсом PS415 Київ-Мюнхен від 09 жовтня 2019 року. Позивач зазначає, що МАУ порушило умови Договору перевезення, безпідставно відмовивши [PERSON] у перевезенні. ????Після відмови в перевезенні, останній намагався телефоном зв`язатися з головним офісом МАУ, проте коли це нарешті вдалося - літак вже вилетів, а Пасажир залишився в аеропорту Мюнхена. За результатами переговорів з приводу ситуації, що склалася, МАУ визнало свою помилку і надіслало електронним листом квиток на рейс PS416 Мюнхен-Київ, що мав відбутися тільки на наступний день - 13 жовтня 2009 року. ????При цьому, МАУ не запропонувала [PERSON] харчування, місця в готелі, фінансову компенсацію. У зв`язку з цим, останньому довелося самостійно знайти місце в готелі, дістатися з/до аеропорту міським транспортом та придбавати харчування. ????Таким чином, відмова МАУ у перевезенні, завдала [PERSON] збитків у розмірі однієї ночі проживання в готелі, витрат на харчування та транспортування, що відповідно до наявних чеків становить 105.00 Євро. ????(копії наявні в матеріалах справи). 23 жовтня 2019 року [PERSON] на електронну адресу МАУ було направлено вимогу про виплату компенсації, а також відшкодування завданих збитків. Проте, така вимога була проігнорована МАУ. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26.06.2008, зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно з вимогами п. п. 1-3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, в силу вимог ст.ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. ???Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням с правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися виконання його обов`язку. ???? Згідно з статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його перевезення. ???? Статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. ???? Згідно з частиною третьою статті 101 ЦК України на повітряні перевезення поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів". Як визначено пунктом два частини першої статті 4 Закону споживачі для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість обслуговування. ???? Отже, між Пасажиром і МАУ виникли правовідношення, за яких МАУ зобов`язалося надати Пасажиру як споживачу послуги перевезення, а Пасажир зобов`язався сплатити встановлену плату. ????Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. ???? Як підтверджується Маршрутом-квитанцією, Пасажир належним чином виконав свої зобов`язання за Договором перевезення і сплатив МАУ встановлену за проїзд плату. ???? В той же час, МАУ відмовило у перевезенні Пасажира, чим було порушено умови Договору перевезення за встановленим маршрутом у зазначений день. ??? Відповідно до ч. 2 ст. 908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Статтею 910 ЦК України встановлено, що за договором перевезення пасажира перевізник зобов`язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу - доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладання договору перевезення пасажира та багажу з перевізником підтверджується видачею пасажирського квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів). Пунктом 1 глави 1 Розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 №735, який зареєстровано в МЮ України 28 грудня 2012 року за №2219/22531 (далі по тексту - Правила), пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. 02 жовтня 2019 року Позивач на офіційному сайті МАУ придбав квиток з Києва до Мюнхена і в зворотному напрямку з деталями польоту: Рейс №PS 415: Київ, Аеропорт Бориспіль - Мюнхен, Міжнародний аеропорт "Мюнхен", дата рейсу: 09 жовтня 2019 року, відправлення: 09:45 Рейс №PS 416: Мюнхен, Міжнародний аеропорт "Мюнхен" - Київ, Аеропорт Бориспіль дата рейсу:12 жовтня 2019 року, відправлення: 14:15. Вартість квитка склала 5698,00 грн. Після здійснення оплати, Позивач на електронну пошту отримав маршрут-квитанцію. (копії наявні в матеріалах справи). Частиною 6 ст. 100 Повітряного кодексу України визначено, що авіаперевізник у своїх правилах повинен встановити та довести до відома пасажирів порядок виплати компенсації і надання допомоги пасажирам у разі відмови від прийняття на борт або скасування польоту чи затримки вильоту, зниження класу обслуговування пасажира, повернення плати за ненадану послугу з повітряного перевезення, розмір та спосіб виплати компенсації і обслуговування пасажирів, яким відмовлено у прийнятті на борт. Зазначені правила повинні відповідати вимогам та правилам, установленим міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законодавству України, в тому числі авіаційним правилам України. При цьому розмір виплати компенсації та надання допомоги пасажирам мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Згідно з ч. 16 ст. 100 Повітряного кодексу України, пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України. Відповідно до п. 1 Глави 2 Правил, примусове повернення коштів або пере бронювання без застосування штрафних санкцій здійснюються у випадках: скасування, перенесення, затримки рейсу, на який в пасажира були заброньовано місце та оформлено квиток; неправильного оформлення перевізних документів; заміни класу обслуговування або типу повітряного судна; неможливості надати пасажиру місце відповідно до бронювання; незабезпечення перевізником стикування з рейсом, на який пасажир має підтверджене бронювання і який зазначений у тому самому квитку, що і попередній; відмови в перевезенні через несплату пасажиром тарифу чи зборів (такс) у разі зміни тарифів або правил їх застосування порівняно з тими, що діяли на день відправлення пасажира з початкового аеропорту, зазначеного у квитку; використання перевізником права відмови в перевезенні з причин, що викладені у пунктах 1 та 6 розділу ХІ цих Правил; хвороби пасажира або членів його родини, що подорожують разом із ним, за наявності відповідним чином оформленої довідки закладу охорони здоров`я; в інших випадках відмови пасажира від перевезення або відмови перевізника у перевезенні пасажира, що сталися з вини перевізника. Згідно з п. 2 Глави 2 Правил, у випадку примусового повернення сума коштів, що повертається пасажиру, повинна дорівнювати: якщо жодна частина квитка не була використана - сумі, що дорівнює повній вартості квитка за ціною, за якою його було придбано. Окрім того, відповідно до п. 3 Глави 1 Розділу ІV Правил, умови договору перевезення, що додаються до квитка, не повинні суперечити Монреальській конвенції, Повітряному кодексу України та цим Правилам. Отже, придбавши електронні авіаквитки, позивач уклав з відповідачем Договір на міжнародне повітряне перевезення за Умовами Договору повітряного перевезення авіакомпанії МАУ відповідно до Правил, які, в свою чергу, не повинні суперечити Монреальській конвенції, Повітряному кодексу України та цим Правилам. Відповідно до ст. 29 Монреальської конвенції, під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню. За змістом п. 2 Глави 2 розділу XXVII Правил, відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь-якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами. Окрім того, відповідно до пп. 17.2.5 п. 17.2 Розділу 17 Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу ПрАТ «Авіакомпанія «міжнародні авіалінії України» та п. 5 Глави 2 Розділу 16 Правил №735, якщо пасажиру відмовлено у перевезенні проти його волі, авіакомпанія здійснює компенсаційну виплату в таких розмірах: 250 євро - для рейсів дальністю до 1500 кілометрів включно; 400 євро - для рейсів дальністю понад 1500 до 3500 кілометрів включно; 600 євро - для рейсів дальністю понад 3500 кілометрів. Відстань за маршрутом Мюнхен (DE) - Бориспіль (UA) ~ 874 милі (1406 км). З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивачам було неправомірно відмовлено у їх перевезенні проти його волі, суд вбачає, що відповідач повинен відшкодувати [PERSON] компенсацію за відмову в перевезені в розмірі 250 Євро. [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн. Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до статті 610 та пункту четвертого частини першої статті 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, з вини відповідача позивачу було відмовлено у перевезенні, що призвело до того, що позивач був позбавлений можливості повернутись до Аеропорту Бориспіль вчасно, квитки до якої були ним придбані, що завдало останньому незручності через витрачанням свого особистого часу, а також ігнорування його подальшої долі, оскільни пасажир вилетів на наступний день, а саме через добу, що не могло не позначитися негативно на його психологічному та фізичному стані, а отже, призвело до моральних страждань. На основі принципів розумності, виваженості та справедливості, врахувавши характер і тривалість страждань, суд визначає розмір моральної шкоди в розмірі 2 000,00 грн., які належить стягнути з відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2522 грн. 40 коп.

Outcome: approved