Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Трун О.В., звернувся до суду з позовом, уточненим до початку розгляду справи по суті, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 10.04.2018 до 18.01.2021 він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське». 18.01.2021 був звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України. При звільненні підприємство не провело з ним остаточного розрахунку, як це передбачено ст.116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість з заробітної плати в розмірі 121938,63 грн, яка була стягнута з відповідача на його користь згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.10.2023. Судове рішення в примусовому порядку виконано в повному обсязі 26.01.2024 року. Так як строки виплати заробітної плати відповідачем порушені, позивач просить суд відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» стягнути з відповідача на його користь компенсацію втрати частини доходів в розмірі 62234,71 грн. Згідно відзиву на позовну заяву, позовні вимоги відповідачем не визнаються. Не заперечуючи доводів позивача щодо несвоєчасного розрахунку при його звільненні з роботи, відповідач підтверджує, що заборгованість з нарахованої, але не виплаченої йому при звільненні з роботи заробітної плати, була дійсно сплачена позивачу 26.01.2024 на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.10.2023. Звертає увагу, що позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітку за період з 10.04.2018 до моменту фактичного розрахунку, тоді як заборгованість з виплати заробітної плати виникла лише з грудня 2019 року, а 18.01.2021 позивач був звільнений з роботи. Крім того, зазначає, що дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зупинено з 01.01.2023 року згідно Закону України №2710-ІХ від 03.11.2022 року і в 2023 році нарахування сум індексації, які визначені цим Порядком, не здійснюється. З урахуванням цього в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадженні без виклику сторін. Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши надані суду докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 10.04.2018 по 18.01.2021 перебував у трудових відносинах з відповідачем. 18.01.2021 відповідно до наказу №18 к був звільнений з роботи за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами його трудової книжки (а.с.11). Згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06.10.2023 з ТОВ «Краснолиманське» на користь позивача було стягнуто заборгованість з заробітної плати в розмірі 121938,63 грн після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів, яка не була виплачена при звільненні (а.с.9-10). Згідно наданого позивачем платіжного документу, заборгованість з заробітної плати в розмірі 121938,63 грн була перерахована позивачу 26.01.2024 (а.с.13). Згідно довідки відповідача №237 від 11.04.2024 року, заборгованість з виплати позивачу заробітної плати виникла за період з грудня 2019 року по січень 2021 року. Після утримання всіх податків та зборів заборгованість за грудень 2019 року становить 2923,28 грн, за січень 2020 року - 8697,65 грн, за лютий 2020 року - 12636,99 грн, за березень 2020 року - 11203,46 грн, за квітень 2020 року - 10571,56 грн, за травень 2020 року - 3573,61 грн, за червень 2020 року - 15,9 грн, за липень 2020 року - 6582,03 рн, за серпень 2020 року - 14963,87 грн, за вересень 2020 року - 7428,43 грн, за жовтень 2020 року - 15702,41 грн, за листопад 2020 року - 6691,34 грн, за грудень 2020 року - 4673,55 грн, за січень 2021 року - 16274,55 грн, а всього заборгованість становить 121938,63 грн (а.с.23а). Згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Порядок нарахування та виплати компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати встановлено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Відповідно до ст.1,2,3,4 Закону України «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10-го числа, що настає за звітним. Згідно п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Виходячи з цього, за підрахунком суду, розмір компенсації, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої, але невиплаченої заробітної плати буде складати: за грудень 2019 - 1569,80 грн, з розрахунку: 2923,28 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за грудень 2019) х 53,7 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з січня 2020 по грудень 2023 включно); за січень 2020 - 4644,55 грн, з розрахунку: 8697,65 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за січень 2020) х 53,4 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з лютого 2020 по грудень 2023 включно); за лютий 2020 - 6798,70 грн, з розрахунку: 12636,99 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за лютий 2020) х 53,8 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з березня 2020 по грудень 2023 включно); за березень 2020 - 5893,02 грн, з розрахунку: 11203,46 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за березень 2020) х 52,6 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з квітня 2020 по грудень 2023 включно); за квітень 2020 - 5433,78 грн, з розрахунку: 10571,56 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за квітень 2020) х 51,4 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з травня 2020 по грудень 2023 включно); за травень 2020 - 1818,97 грн, з розрахунку: 3573,61 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за травень 2020) х 50,9 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з червня 2020 по грудень 2023 включно). за червень 2020 - 8,05 грн, з розрахунку: 15,90 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за червень 2020) х 50,6 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з липня 2020 по грудень 2023 включно); за липень 2020 - 3389,75 грн, з розрахунку: 6582,03грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за липень 2020) х 51,6 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з серпня 2020 по грудень 2023 включно); за серпень 2020 - 7766,25 грн, з розрахунку: 14963,87 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за серпень 2020) х 51,9 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з вересня 2020 по грудень 2023 включно); за вересень 2020 - 3795,93 грн, з розрахунку: 7428,43 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за вересень 2020) х 51,1 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з жовтня 2020 по 2023 включно); за жовтень 2020 - 7788,40 грн, з розрахунку: 15702,41 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за жовтень 2020) х 49,6 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з листопада 2020 по грудень 2023 включно); за листопад 2020 - 3191,77 грн, з розрахунку: 6691,34 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за листопад 2020) х 47,7 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з грудня 2020 по грудень 2023 включно); за грудень 2020 - 2168,53 грн, з розрахунку: 4673,55 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за грудень 2020) х 46,4 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з січня 2021 по грудень 2023 включно); за січень 2021 - 7242,17 грн, з розрахунку: 16274,55 грн (розмір заборгованості після утримання суми податків та інших обов`язкових платежів за січень 2021) х 44,5 (величина приросту індексу споживчих цін, %, враховуючи індекси інфляції з лютого 2021 по грудень 2023 включно). Таким чином, загальний розмір компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою строків її виплати складає: 1569,80 + 4644,55 + 6798,70 + 5893,02 + 5433,78 + 1818,97 + 8,05 + 3389,75 + 7766,25 + 3795,93 + 7788,40 + 3191,77 + 2168,53 +7242,17 = 61509,67 грн. Оскільки позивач просив стягнути компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку із затримкою її виплати в розмірі 62234,71 грн, що перевищує розмір розрахованої судом компенсації, позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 61509,67 грн. Посилання відповідача на те, що дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зупинено з 01.01.2023 року згідно із Законом України №2710-ІХ від 03.11.2022 року, суд вважає безпідставним, так як цей Закон не регулює правовідносини, пов`язані із затримкою виплати заробітної плати. Оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 957,67 грн (61509,67 грн : 62234,71грн х 968,96 грн = 957,67 грн).

Outcome: partial