Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якій просить: - від дня набрання рішенням законної сили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] оплату додаткових витрат на дитину у розмірі 21372,50 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.08.2022 і до досягнення повноліття. Вказувала, що на утримання доньки позивач використовує значні кошти, а саме для забезпечення гідних умов проживання дитини винаймає житло за адресою: [ADDRESS] , розмір орендної плати становить 8000,00 грн, самостійно оплачує комунальні послуги, які в середньому становить 1 622,31 грн на місяць, докладає зусиль для забезпечення повноцінного та різностороннього розвитку доньки, на які необхідні кошти. Окрім того, донька повинна регулярно відвідувати лікаря, проходити огляд та отримувати відповідне лікування та вакцини, а тому грошових коштів присуджених судом не вистачає на повноцінне забезпечення щоденних потреб дитини. Вважає, що відповідач є фізично здоровим та працездатним і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі. Також позивач просить стягнути з відповідача половину оплати додаткових витрат, які були понесені, а саме: у зв`язку з рекомендацією лікаря провести вакцинацію донці, вартість якої з оглядом становить 5 350,00 грн, навчання на курсах англійської мови, вартість яких у період з 22.09.2022 по 07.09.2023 склала 23 425,00 грн, навчання в школі програмування та англійської мови «Logika» в період з 29.03.2023 по 25.08.2023 - вартість 7 670,00 грн та перебування в літньому таборі в період з 17.07.2023 по 28.07.2023 вартість - 6 300,00 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 жовтня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. 27 жовтня 2023 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, розгляд справи призначено на 05 грудня 2023 року. 05 грудня 2023 року розгляд справи відкладено на 30 січня 2024 року. 30 січня 2024 року розгляд справи відкладено на 07 березня 2024 року. Сторони в судове засідання не прибули, позивач до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, відповідач про причини неявки не повідомив. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення йому процесуальних документів та судових повісток за адресою його зареєстрованого місця проживання, а також додатково шляхом повідомлення його за допомогою смс-повідомлень. Як передбачено частиною сьомою статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Частиною восьмою цієї статті встановлено, що днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї матеріали, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.08.2022 і до досягнення повноліття.. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Як передбачено статтею 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Найкраще забезпечення інтересів дітей має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть їх батьки. Як передбачено статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За змістом цієї правової норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21). Оцінюючи аргументи позивача щодо наявності підстав для збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що дитина проживає разом з позивачем, яка несе витрати на її утримання та виховання, її потреби та на розвиток здібностей, та вважає, що стягнутий за рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 вересня 2022 року розмір аліментів на цей час не здатен належним чином забезпечити повноцінне утримання та виховання дитини. Суд бере до уваги, що дитина стала старшою, що має наслідком зміну інтересів, захоплень і потреб, а відтак і потребує більшого матеріального забезпечення; відповідач в свою чергу є працездатною та здоровою особою і з огляду на обставини справи має змогу сплачувати розмір аліментів у більшому розмірі, ніж встановлений рішенням суду. Наведене також підтверджується і наданим позивачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, з якого слідує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить присудити позивач. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ці засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер та по своїй суті нормами прямої дії. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, виходячи з засад справедливості та розумності, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів слід задовольнити, збільшивши аліменти на утримання [PERSON] до 5000,00 грн на місяць. Аліменти у такому розмірі, на думку суду, відповідатимуть найкращим інтересам дитини розвиватися фізично, розумово, духовно та соціально, не поставлять відповідача в завідомо скрутне становище та відповідатимуть законодавчо визначеному обов`язку батька по матеріальному утриманню в межах його здатностей і фінансових можливостей. Оскільки положення статті 191 СК України щодо часу присудження аліментів на дані правовідносини не поширюються, а тому відповідач повинен сплачувати збільшений розмір аліментів від дня набрання рішенням законної сили. Також, як вказано у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо стягнення з відповідача на утримання доньки додаткових витрат, суд зазначає таке наступне. Як передбачено статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Так, відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аналіз наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. З урахуванням положень ст. 141 СК України, якою передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь оплати додаткових витрат, які були понесені, а саме: у зв`язку з рекомендацією лікаря провести вакцинацію донці, вартість якої з оглядом становить 5350,00 грн, навчання на курсах англійської мови у період з 22.09.2022 по 07.09.2023, вартість яких склала 23425,00 грн, навчання в школі програмування та англійської мови «Logika» в період з 29.03.2023 по 25.08.2023 вартістю 7 670,00 грн та перебування в літньому таборі в період з 17.07.2023 по 28.07.2023 вартістю 6 300,00 грн. Суд вважає, що вказані витрати не є додатковими у розумінні вимог СК України, оскільки не пов`язані з розвитком особливих здібностей дитини чи хворобою дитини та, відповідно, такі витрати не викликані особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків і позивачем не доведено, що вона погоджувала з відповідачем необхідність відвідування дитиною таких додаткових занять, табору тощо. Так, надані медичні послуги, пов`язані з вакцинацією, не були пов`язані із каліцтвом чи тяжкою хворобою дитини, а вивчення дитиною англійської мови та перебування у літньому таборі, не обумовлено схильністю дитини до таких занять або потребою у оздоровленні, а отже вказані витрати не понесені за особливих обставин та не підлягають стягненню. На думку суду такі витрати охоплюються розміром аліментів, що стягуються з батька на утримання дитини. Схожий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом у цій справі. Суд також враховує, що згідно із Розрахунком Дарницького відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 вересня 2023 року відповідач сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини та станом на 15 вересня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня, існує переплата, яка становить 6 913,38 грн. З огляду на наявність у відповідача переплати за аліментами у вказаному розмірі суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Такий самий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial