Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 553055 від 22 березня 2021 року, згідно якого їй було надано кредит в сумі 25 000 грн. 00 коп. строком до 22 березня 2023 року зі сплатою процентів. 26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26.11.2021, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 553055 від 22 березня 2021 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 553055 від 22 березня 2021 року, перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула надану їй позику у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 553055 від 22 березня 2021 року в сумі 55 170 грн. 14 коп., яка складається з 23\~678,18грн. заборгованість за тілом кредиту; 30 830 грн. 27 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 661,69 грн. заборгованість за відсотками згідно Договору кредиту та судовий збір в сумі 3028,00 грн. і витрати на правову допомогу в сумі 17 000 грн. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився; в позовній заяві міститься прохання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 553055 від 22 березня 2021 року, згідно якого їй було надано кредит в сумі 25 000 грн. 00 коп. строком до 22 березня 2023 року зі сплатою процентів. 26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 26.11.2021, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 553055 від 22 березня 2021 року перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 553055 від 22 березня 2021 року, перейшло до ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, відповідачем було сплачено 22 травня 2021 року ту сумі 391,20 грн; 22 червня 2021 року у сумі 476,76 грн.; 22 липня 2021 року у сумі 453,86 грн., але подальші зобов`язання за кредитним договором не виконувала в зв`язку з цим виникла заборгованість в розмірі 23\~678,18грн. заборгованість за тілом кредиту; 30 830 грн. 27 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 661,69 грн. заборгованість за відсотками згідно Договору кредиту Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 509, 527, 530, 1050 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов`язань, узятих на себе за договором споживчого кредиту, у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 55\~170, 14 грн. Відповідачем на підтвердження свого становища подано певні документи про родинні зв`язки, стан здоров`я тощо, які можуть бути взяті судом при розгляді клопотання про розстрочення виконання рішення суду, проте не можуть бути взяті до уваги судом як обставини, які звільняють відповідача від виконання взятих на себе договірних зобов`язань. Клопотання про розстрочення виконання рішення суду від відповідача не надходило. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 17 000 грн, суд зазначає наступне. За приписами ст.\~15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст.\~1Закону\~України «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК\~України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно ч. 1 ст. 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Нормою ч. 8 ст.\~141ЦПК\~України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, заявка на надання юридичної допомоги від 07 лютого 2024 року, Витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 13 лютого 2024 року. Відповідно до Витягу з Акту про надання юридичної допомоги від 13 лютого 2024 року заявлена до стягнення сума 17 000 грн. включає: надання усної консультації з вивченням документів; підготовка пропозиції; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості для подачі до суду. Дослідивши заяву щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, беручи до уваги клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, застосовуючи зазначені вище критерії розумності розміру заявлених до відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, їх необхідності та співмірності зі складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи характер спірних правовідносин у справі, суд дійшов до висновку про те, що заява про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн 00 коп. Щодо інших судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved