Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.04.2017 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Іваничівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що складено відповідний актовий запис №02. Даний шлюб розірвано рішенням Іваничівського районного суду Волинської області №156/846/21 від 06.12.2021. За період шлюбних стосунків у сторін народилися: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час проживають із позивачкою. Згідно із судовим наказом від 15.02.2018 №156/113/18, який виданий суддею Іваничівського районного суду Волинської області, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.02.2018 до досягнення дитиною повноліття. На доньку [PERSON] та сина [PERSON] станом на сьогодні аліменти не присуджені до стягнення. Позивачка самостійно, власними силами, матеріально забезпечує та доглядає дітей, а також виконує всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дітей. Ухвалою судді від 22.03.2024 відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Для участі в судовому засіданні позивачка не прибула, від її представниці - [PERSON] надійшло клопотання, згідно з яким вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи за їх відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За таких обставин суд вжив усіх можливих заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду заявленого позову. Відзиву на позов відповідач не подав, про наявність поважних причин неявки суду не повідомив, заяви (клопотання) щодо необхідності відкладення розгляду справи від [PERSON] до суду не надходили. Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про народження батьками дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] (а.с. 11,13) Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 06.12.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с.7-8) Згідно з судовим наказом виданим суддею Іваничівського районного суду, з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6) Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов жителів Іваничівської ОТГ [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає разом із своїми дітьми в [ADDRESS] (а.с.15) Згідно з витягом з реєстру територіальної громади малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають за однією адресою із матір`ю в [ADDRESS] (а.с. 17-18) Згідно з ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу (СК) України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст. 191 СК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Нормами до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Змістом ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтями 183 та 184 Сімейного кодексу України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму. Судом також враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, рівність обов`язку матері та батька по утриманню дитини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, беручи до уваги усі наведені обставини,

Outcome: approved