Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.09.1993 року було зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі у них народились діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . 27.09.2021 Шевченківським районним судом м. Чернівці шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, неповнолітній син [PERSON] зашився проживати із матір`ю - [PERSON] . Мати разом із сином проживають у США і повне утримання дитини здійснює мати одноособова. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач інших неповнолітні чи малолітніх дітей не має, на утриманні інших осіб, не має та є працездатною особою. Відповідач не допомагає утримувати дитину. На підставі викладеного, просила суд стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 11.10.2023 суд ухвалою відкрив провадження у справі № 727/10265/23 та призначив справу до розгляду. 07.11.2023 позивач надала до суду заяву про збільшення позовних вимог. 23.11.2023 відповідач надан відзив на позов, де зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнаю частково, а саме: погоджуюся сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., додаткові витрати на сина [PERSON] в розмірі 40149,25 грн. не визнає повністю, а також не погоджуюся із обставинами, які викладені в позовній заяві. Дійсно, він із [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому місто Чернівці, актовий запис № 1431. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] та [PERSON] , які станом на сьогоднішній день є повнолітніми особами та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося та рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 вересня 2021 року шлюб було розірвано. В своїй позовній заяві позивачка вказує, що після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] залишився проживати разом із нею (матір`ю) та вони проживають в США, цього факту відповідач не заперечує. Звертає окрему увагу суду та просить врахувати ту обставину, що в свідоцтві про народження нашого сина [PERSON] прізвище та ім`я матері зазначено як « [PERSON] », однак з моменту реєстрації шлюбу [INFO] прізвище дружини значиться « [PERSON] » та з нещодавно відповідачу стало відомо від спільних знайомих, що позивачка в США при народженні сина навмисно зазначила своє прізвище « [PERSON] », а не « [PERSON] » з метою отримання допомоги як мати-одиначка та щороку вона отримує допомогу в розмірі 8000 дол. США. Станом на сьогоднішній день відповідач звернувся до адвоката в США з приводу здійснення нею відповідного адвокатського запиту щодо підтвердження чи спростування даної інформації. Також позивачка у своїй позовній заяві зазначає, що в його власності є квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно у власності відповідача перебуває дана квартира, однак позивачці достовірно відомо, що дана квартира не придатна для проживання та потребує капітального ремонту, в квартирі наявна цвіль, сирість, грибкова інфекція, тому позивач не має змоги ані сам проживати в даній квартирі, ані здавати її квартирантам та отримувати доходи від орендної плати. Водночас у власності позивачки на праві приватної особистої власності є також квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є дві земельні ділянки: площею 0,1791 га кадастровий номер 7324584000:02:005:0088 та площею 0,12 га кадастровий номер 7324584000:02:005:0074, що доводиться Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 346320488 від 13.09.2023 р. Також відповідач хворіє та відповідно до довідки від 11.11.2022 йому виставлено наступні діагнози: хронічний бронхіт з асматичним компонентом. Дифузний пневмосклероз. ДНО- І ст. Хронічний простатит, нестійка ремісія. Гіперплазія передміхурової залози. Хронічний вторинний пієлонефрит, нестійка ремісія. ХННО. ІХС. Дифузний кардіосклероз 2 ст. Гіпертензивне серце. Відповідно до довідки від 11.11.2022, лікарем надано рекомендації: протипоказано проживання в будинку без індивідуального опалення; протипоказано проживання в сирій кімнаті з явищами грибкової інфекції; остерігатись переохолоджень; режим праці та відпочинку. 28.04.2023 відповідач переніс хірургічну операцію щитовидної залози та постійно приймає медикаменти, що підтверджується висновком ЛКК № 273 від 15.11.2023, відповідно до якого зазначено діагноз: гіпертонічна хвороба II ст., 1 ст. Ризик 3 (високий). Метаболічна кардіопатія 3 ст. СН І ЦД II ст. Гепатоскленомегалія. Жирова дистрофія печінки. Хронічний холецисто- панкреатит. Лівобічний гіпотиреоз середньої важкості. Післяопераційний гіпотиреоз середньої важкості, медична субкомпенсація. Стан після хірургічного лікування (28.04.2023 року), правобічна гемітиреоїдектоскопія ... правої частки щитовидної залози (копію висновку ЛКК№ 273 від 15.11.2023 року додаю). Що стосується зазначеного в позовній заяві, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та згідно з задекларованою сумою доходу його дохід за 22 року становить 58591,88 грн., то відповідач дійсно з 08.10.2021 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та протягом 2022 року він дійсно здійснював підприємницьку діяльність та отримував доходи, але зазначена позивачкою сума 58591,88 грн. є його доходом не квартал, як зазначає представник позивача, а за весь 2022 рік, оскільки інших доходів в 2022 році не було. Що стосується його доходів в 2021 році, то його доходи за 2021 рік становили 0 (нуль) грн., підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи (уточнююча) від 11.04.2023, (копію податкової декларації про майновий стан і доходи (уточнююча) за 2021 рік від 11.04.2023 та копію квитанції № 2 від 11.04.2023. Станом на теперішній час відповідач лише офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак підприємницькою діяльністю він не займається та не отримує доходи, що підтверджується податковою декларацією про майновий стан і доходи вх. № 9309176150 від 15.11.2023, відповідно до якої вбачається, що його доходи за 10 місяців 2023 року становлять 0 (нуль) грн. Крім того, позивачка також зобов`язана нести витрати на утримання дитини, а, вимога про стягнення з відповідача на її користь 5000 грн. на утримання дитини не підтверджена належними і допустимими доказами та суперечить нормам чинного законодавства. Що стосується зазнаного в заяві про збільшення позовних вимог щодо того, що позивачка щорічно несе додаткові витрати на дитину в розмірі 2200 дол. СІЛА та на підтвердження надає довідку Школи Українознавства у Брукліні «Нова Хвилька» від 14 жовтня 2023 року, відповідно до якої [PERSON] навчається в сьомому класі суботньої школи українознавства та річна оплата становить 900 дол. США та довідку Школи українського народного танцю «Юність» від 13 жовтня 2023, відповідно до якої [PERSON] приймає активну участь і навчається в Школі Українського народного танцю «Юність» та місячна плата становить 110 дол. США, то з даного приводу хочу зазначити, що дану вимогу він не визнає та просить суд відмовити в задоволенні даної вимоги. Крім того, позивачкою не надано до суду квитанції про сплату даних коштів, а інформація зазначена в наданих довідках не підтверджує сплату останньою даних коштів, а також в наданих довідках не зазначено з якого часу син [PERSON] займається даних гуртках. Надані позивачкою довідки Школи Українознавства у Брукліні «Нова Хвилька» від 14.10.2023 та Школи українського народного танцю «Юність» від 13 жовтня 2023 року надані до суду без апостилю, тому вважає дані докази неналежними та недопустимими, та прошу справу розглядати та ухвалити рішення без врахування зазначених доказів. Не зважаючи на те, що відповідач не працевлаштований та немає доходу, він розуміє про свій батьківський обов`язок утримувати сина та не проти сплачувати аліменти на утримання дитини, адже, несе основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини та не заперечує проти того, щоб з нього стягували 3000 грн. та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана сума становитиме більше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів» задовольнити частково та ухвалити рішення яким, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 05.12.2023 представник позивача надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 26.12.2023 представник відповідача надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача та представника відповідача. 19.01.2024 представником позивача надана заява про зменшення позовних вимог. 21.02.2024 представник відповідача надала до суду клопотання про долучення письмових доказів. 09.04.2024 представник позивача надала до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 16.04.2024 представник відповідача надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача та представника відповідача. 21.05.2024 представник позивача та представник відповідача надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутінсть та відсутність позивача та відповідача відповідно. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що відмови відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнав частково у розмірі 3000 гривень. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.09.2003, виданого повторно Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому місто Чернівці міського відділу реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.09.1993, про що складено актовий запис №1431. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії № [NUMBER] , виданого 02.03.2012 Міський реєстратор, [PERSON] народився [INFO] , № 00087079. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.09.2021 №727/7524/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 28.10.2021. Мотивувальна частина У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За таких обставин, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а також те, що відповідач не заперечував проти часткового задоволення позовних вимог в розмірі 3000 гривень, водночас, позивач не надала підтвердження на стягнення з відповідача аліментів в розмірі 5000 гривень, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 3000 гривень. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у сумі 536,80 грн., а 50 відсотків судового збору у сумі 536,80 грн. віднести за рахунок держави. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial