Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Юревич І.В. звернувся до суду з позовом до держави - російська федерація (посольство російської федерації в Україні) про стягення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 2022671, 00 грн.; про стягнення відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1475600, 00 грн., що є еквівалентом 35000 євро за офіційним курсом Національного Банку України, станом на день подання позову; про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення будівельно-технічної експертизи в розмрі 13000, 00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником двох житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , та проїзд [ADDRESS] . 01 березня\~2022\~року, внаслідок авіанальоту та бомбардування російською авіацією м. Житомира, в належних позивачу будинках та капітальних господарських спорудах було пошкоджено та зруйновано фундамент, стіни, дах, покрівлю, внутрішнє оздоблення та інженерні мережі. За фактом даної події слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022060440000028 та здійснюється досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Позивач має статус потерпілого у даному кримінальному провадженні. Відповідно до акту обстеження об?єкта від 02 травня\~2022\~року № 6, складеного та затвердженого комісією виконавчого комітету Житомирської міської ради, у житловому будинку [ADDRESS] , зруйновано фундамент, стіни, дах, покрівлю, вікна, двері, внутрішнє оздоблення та інженерні мережі. Будинок не придатний для проживання. Згідно акту обстеження об?єкта від 07 травня\~2022\~року № 56, складеного та затвердженого комісією виконавчого комітету Житомирської міської ради, у житловому будинку [ADDRESS] , пошкоджено покрівлю, вікна, двері та внутрішнє оздоблення. Будинок потребує здійснення робіт із відновлення у межах поточного ремонту. Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] , за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 15 березня\~2024\~року №\~1733/03-2024, розмір матеріальних збитків, заподіяних внаслідок руйнування (пошкодження) житлового будинку, у зв?язку зі збройною агресією російської федерації, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про яке зазначено в акті обстеження об?єкта від 02 травня\~2022\~року № 6, складає\~629 625\~грн. Також, згідно висновку судового експерта [PERSON] , за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 15 березня\~2024\~року №\~1734/03-2024, розмір матеріальних збитків, заподіяних внаслідок руйнування (пошкодження) житлового будинку, у зв?язку зі збройною агресією російської федерації, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про яке зазначено в акті обстеження об?єкта від 07 травня\~2022\~року № 56, складає 1 393 046 грн. Крім того, внаслідок авіанальоту та бомбардування російською авіацією м. Житомира, в результаті чого, будинки позивача було зруйновано (пошкоджено), вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у значних триваючих душевних стражданнях, що викликані позбавленням звичного ритму життя та налагодженого побуту, неможливістю користуватися належним їй на праві власності житлом та вести повноцінне життя, пристосуванням до нових життєвих умов та відновленням прийнятного для себе рівня життя, пошуком житла та фінансів, перебуванням у пригніченому стані, зниженні життєвого тонусу і погіршення загального самопочуття; ризиком для її життя та здоров?я, внаслідок влучання авіабомби. Таким чином, за факт порушення основоположних прав людини в Україні, через що позивачу завданий власний душевний невгамовний біль, безперервні страждання через війну та пошкодження майна, завдана відповідачем моральна шкода, на думку представника позивача, повинна становити 35 000 євро, що є справедливою компенсацією держави-агресора - російської федерації. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.04.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Позивач та її представник у судове засідання не з?явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі, у якій він зазначив, що просить розгляд справи здійснювати без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити, не заперечують щодо прийняття заочного рішення у даній справі. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, про його час та місце повідомлявся належним чином, у встановлений судом строк, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (дарувальник), та [PERSON] , [INFO] (обдаровувана), 14.05.2019 року уклали між собою договір дарування частини житлового будинку, згідно якого, [PERSON] безоплатно передала у власність (подарувала) 53/100 ід. частин житлового будинку, а [PERSON] прийняла у власність (у дар) 53/100 ід. частин житлового будинку [ADDRESS] . Частина житлового будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0667 га, кадастровий номер: 1810136300:06:009:0015. Технічні характеристики житлового будинку: літера на плані «А», загальна площа 55, 1 кв. м, житлова площа 27, 5 кв. м; до житлового будинку належать: уборна літ. «У», огорожа № 1,2. Вказана вище обставина підтверджується копією даного договору, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 3218, яка міститься у матеріалах справи. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166565408 від 14.05.2019 року вбачається, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Сєтаком В.Я. 14.05.2019 року, на підставі договору дарування частини житлового будинку, серія та номер: 3218, виданий 14.05.2019 року, видавник: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 55, 1 кв. м, житловою площею 27, 5 кв. м, матеріали стін шлакоблок, Опис: житловий будинок літ. А, уборна літ. У, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: 1810136300:06:009:0015, площа: 0,0667 га, форма власності приватна, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки 53/100, власники: [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] , [INFO] (дарувальниця), та [PERSON] , [INFO] (обдаровувана), 12.06.2020 року уклали між собою договір дарування частини житлового будинку, згідно якого, дарувальниця подарувала обдаровуваній [PERSON] , а обдаровувана прийняла в дар 47/100 ід. часток житлового будинку [ADDRESS] . Житловий будинок літера «А», загальною площею 55, 1 кв. м, в тому числі житловою площею 27, 5 кв. м. До будинку належать: уборна літ. «У», огорожа № 1, 2. Частина житлового будинку розташована на земельній ділянці площею 0,0240 га, кадастровий номер: 1810136300:06:009:0066, договір про відчуження якої посвідчується одночасно з цим договором. Вказана вище обставина підтверджується копією даного договору, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Мокрецькою О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 396, яка міститься у матеріалах справи. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 212277672 від 12.06.2020 року вбачається, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Житомирської області Мокрецькою О.О. 12.06.2020 року, на підставі договору дарування частини житлового будинку, серія та номер: 396, виданий 12.06.2020 року, видавник: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Мокрецька О.О., зареєстровано право власності на житловий будинок, загальною площею 55, 1 кв. м, житловою площею 27, 5 кв. м, матеріали стін шлакоблок, Опис: житловий будинок літ. А, уборна літ. У, огорожа № 1, 2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельні ділянки місця розташування: кадастровий номер: 1810136300:06:009:0015, площа: 0,0667 га, форма власності приватна, вид спільної власності спільна часткова, розмір частки 47/100, власники: [PERSON] . У матеріалах справи міститься копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , у якому замовником технічної інвентаризації або уповноваженою ним особою значиться [PERSON] . Паспорт виготовлено станом на 07.05.2018 року. Згідно експлікації приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку [ADDRESS] , даний будинок складається з тамбура, веранди, коридору, двох кімнат та кухні, що разом становить загальну площу 55, 1 кв. м, а кімнати цього будинку, у свою чергу, становлять житлову площу 27, 5 кв. м. Крім того, у матеріалах справи міститься копія технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами ( [ADDRESS] ), у якому замовником технічної інвентаризації або уповноваженою ним особою значиться [PERSON] . Паспорт виготовлено станом на 02.06.2021 року. Згідно експлікації приміщень будинку садибного типу по проїзду [ADDRESS] , даний будинок складається з прихожої, кухні, вітальні, холу, санвузла та трьох житлових кімнат, що разом становить загальну площу 103,9 кв. м., а кімнати цього будинку, у свою чергу, становлять житлову площу 37, 8 кв. м. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 372105414 від 29.03.2024 року), житловий будинок, загальною площею 103, 9 кв. м, житловою площею 37, 8 кв. м, матеріали стін: піноблок, Опис: житловий будинок літерою «А», за адресою: [ADDRESS] , земельні ділянки місця розташування кадастровий номер: 1810136300:06:009:0066, реєстраційний номер: 2040302218101, площа: 0, 024 га, належить на праві власності [PERSON] . З копії витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про звернення до ЦНАП Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вбачається, що [PERSON] , місце реєстрації якої: Україна, Житомирська область, Житомирський район, Житомирська територіальна громада, м. Житомир (станом на 01.01.2021), інший Богунський 2 проїзд, б. 16, 12.11.2021 року звернулася до Центру надання адміністративних послуг Житомирської міської ради за послугою реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта за амністією, тип документу первинна подача, вид будівництва нове будівництво, назва об`єкта будівництва житловий будинок літ «А», адреса: Житомирська область, Житомирський район, Житомирська територіальна громада, м. Житомир (станом на 01.01.2021), інший Богунський 2 проїзд, б. 16; адреса згідно експериментального порядку не присвоювалась; наказ не призначалась. Згідно копії витягу з додатка до рішення виконавчого комітету міської ради 15.12.2021 року № 1451 про розгляд звернень щодо присвоєння, коригування, зміну та анулювання адрес об`єктів нерухомості та будівництва (крім земельних ділянок), вирішено присвоїти адресу садибному (індивідуальному) житловому будинку, що значиться під літерою «А» - проїзд 2-й Богунський, 16-А. Підстава: звернення [PERSON] . У матеріалах справи міститься копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якої вбачається, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 12022060440000028 від 24.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 438 КК України. В розділі № 5 даного Витягу (відомості у Витягу з ЄРДР за № 5), серед іншого, зазначено, що 01.03.2022 року, близько 22 год. 30 хв., збройними силами російської федерації, діючи з метою змін меж території та державного кордону України та порушення порядку, встановленого конституцією України, застосовуючи засоби ведення війни, які заборонені міжнародним правом, здійснено бомбові удари по житлових будинках м. Житомира, зокрема, й за адресою: [ADDRESS] , що призвело до загибелі, завдання тілесних ушкоджень цивільному населенню, фізичної та моральної шкоди і пошкодження майна. 05.04.2022 року [PERSON] було подано старшому слідчому в ОВС СВ УСБУ в Житомирській області Дмитру Пустовіту заяву про залучення до провадження як потерпілого, у якій вона просить залучити її як потерпілого до вищевказаного кримінального провадження № 12022060440000028 від 24.02.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. ч. 1, 2 ст. 438 КК України. Того ж дня [PERSON] отримала пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яку їй вручив вказаний вище слідчий. Згідно копії акту № 6 візуального обстеження об`єкту (приватного житлового будинку) зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації від 02 травня 2022 року, комісією, що утворена відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.04.2022 року № 236 «Про організацію обстеження зруйнованих та пошкоджених об`єктів» проведено візуальне обстеження об`єкту приватного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначений приватний будинок зазнав руйнації 01.03.2022 року внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, причина руйнації вибухова хвиля від ракетно-бомбового удару. Висновок щодо зруйнованого об`єкту приватний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, зруйнований та непридатний для проживання, потребує здійснення робіт з технічного обстеження для подальшої реконструкції або відбудови (нового будівництва). Відповідно до копії акту № 56 візуального обстеження об`єкту (приватного житлового будинку) зруйнованого внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації від 07 травня 2022 року, комісією, що утворена відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.04.2022 року № 236 «Про організацію обстеження зруйнованих та пошкоджених об`єктів» проведено візуальне обстеження об`єкту приватного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Зазначений приватний будинок зазнав руйнації 01.03.2022 року внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, причина руйнації вибухова хвиля від ракетно-бомбового удару. Висновок щодо пошкодженого об`єкту приватний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру, спричиненої збройною агресією російської федерації, пошкоджений та придатний для проживання, потребує здійснення робіт із відновлення в межах поточного ремонту. 07.02.2024 року між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено два договори - № 07/02-2024-1 та № 07/02-2024-2 на виконання робіт з проведення будівельно-технічної експертизи. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 15.03.2024 року № 1733/03-2024, вартість відновлювального ремонту внаслідок руйнування (пошкодження) житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про яке зазначено в акті № 6 від 02.05.2022 року\~згідно з результатами проведеного обстеження та аналізу наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає:\~629\~625 гривень; розмір матеріальних збитків, заподіяних внаслідок руйнування (пошкодження) житлового будинку у зв?язку зі збройною агресією російської федерації, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про яке зазначено в акті № 6 від 02.05.2022 року, складає:\~629 625 гривень. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 15.03.2024 року № 1734/03-2024, вартість відновлювального ремонту внаслідок руйнування (пошкодження) об?єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про яке зазначено в акті № 56 від 07.05.2022 року\~згідно з результатами проведеного обстеження та аналізу наданих на дослідження матеріалів, в діючих цінах на момент проведення дослідження, складає:\~1393046 гривень; розмір матеріальних збитків, заподіяних внаслідок руйнування (пошкодження) об?єкту нерухомого майна у зв?язку зі збройною агресією російської федерації, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , про яке зазначено в акті № 56 від 07.05.2022 року, складає:\~1393046 гривень. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до приписів п. 3) ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України. Згідно приписів ч. 1 ст. 49 Закону України «Про міжнародне приватне право», права та обов`язки за зобов`язаннями, що виникають внаслідок завдання шкоди, визначаються правом держави, у якій мала місце дія або інша обставина, що стала підставою для вимоги про відшкодування шкоди. Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що до зобов`язань, що виникають з дії однієї сторони, з урахуванням положень статей 49-51 цього Закону, застосовується право держави, у якій мала місце така дія. Згідно з п. 8) ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Так, за певних обставин захистом статті 1 Першого протоколу до Конвенції може користуватися легітимне очікування (legitimate expectation) успішної реалізації майнових прав (право вимоги). Для того, щоб «очікування» було «легітимним», воно має бути заснованим на нормі закону або іншому правовому акті, такому як судове рішення, пов`язаному із майновим інтересом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 28 вересня 2004 року у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява № 44912/98, § 49-50). Проте стаття 1 Першого протоколу до Конвенції не гарантує право на набуття майна (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Копецький проти Словаччини», § 35). Особа, яка має майновий інтерес, може розглядатись як така, що має «легітимне очікування» успішної реалізації її права вимоги (зокрема, відшкодування державою шкоди) у сенсі статті 1 Першого протоколу до Конвенції, коли для цього інтересу є достатні підстави у національному законодавстві. Останнє повинно давати змогу чітко визначити конкретний майновий інтерес особи, який має бути передбаченим у відповідних нормативних приписах або підтвердженим в іншому правовому акті, зокрема, у судовому рішенні (див. для порівняння mutatis mutandis ухвалу ЄСПЛ щодо прийнятності від 2 липня 2002 року у справі «Гайдук та інші проти України» (Gayduk and Others v. Ukraine), заяви № 45526/99 та інші). Очікування не буде легітимним, коли є спір щодо правильності тлумачення та застосування національного законодавства, і доводи заявника відхиляє національний суд (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява № 44912/98, § 50). За приписами ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Враховуючи положення статті 22 ЦК України, стягнення збитків є формою відшкодування майнової шкоди. При цьому, стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 3 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, збройна агресія - це застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України. Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. 24.02.2022 року російська федерація здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, що стало підставою для введення на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Дана обставина не підлягає доказуванню, згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Силові дії РФ, що тривають з початку вторгнення РФ до України 24 лютого 2022 року, є актами збройної агресії, відповідно до пунктів "a", "b", "с", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї ООН "Визначення агресії" від 14.12.1974 року. Факт пошкодження майна позивача, внаслідок дій відповідача, підтверджується також долученою позивачем фотофіксацією. За приписами ч. 5 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - Російська Федерація як держава-окупант відповідно до IV Гаазької конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатка до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року, Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року несе відповідальність за порушення захисту прав цивільного населення. Діями з боку РФ було порушено гарантоване ст. 41 Конституції України право власності позивача, тобто безпосереднім суб`єктом, внаслідок дій якого позивачу завдано шкоди, є російська федерація (далі по тексту РФ). Сам факт збройної агресії РФ проти України є причиною виникнення ситуації, за якої [PERSON] понесла істотних збитків та змушена відстоювати своє порушене відповідачем право у судовому порядку. Здійснивши збройну агресію відносно України, РФ порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 року та Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією. Зокрема, пунктом 1 Будапештського меморандуму передбачено, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують Україні їх зобов`язання згідно з принципами Гельсінського заключного акту Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України. У свою чергу, пункт 2 Будапештського меморандуму говорить, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують їх зобов`язання утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй. Згідно із Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 року, суверенні права держави мають узгоджуватись із міжнародним правом, зокрема Статутом ООН, Загальною декларації прав людини та Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 року, які визначають права та законні інтереси людини як найвищу суспільну цінність, гарантують людині право жити в мирі та безпеці. Виходячи із викладеного, держава, яка грубо порушує гарантовані нормами міжнародного права основні свободи та права людини, не може використовувати імунітет від судового переслідування іноземними судами як гарантію уникнення відповідальності за вчинені злочини проти життя та здоров`я людини, а також нанесення шкоди її майну. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є, зокрема, і іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. У справі, що розглядається, позивач звернулася до суду з позовом до РФ про відшкодування шкоди, завданої їй, внаслідок збройної агресії РФ на території України. У цій категорії спорів (про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, її майну, здоров`ю, життю, у результаті збройної агресії РФ) іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом, оскільки російська федерація вийшла за межі суверенних прав, гарантованих ст. 2 Статуту ООН, тому що будь-яка іноземна держава не має права втручатися шляхом збройної агресії в іншу країну, і суди України, мають право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни. Особливістю правового статусу держави, як суб`єкта міжнародних відносин, є наявність у неї імунітету, який ґрунтується на загальному принципі міжнародного права «рівний над рівним не має влади і юрисдикції». Однак необхідною умовою дотримання цього принципу є взаємне визнання суверенітету країни. Таким чином, російська федерація, вчинивши повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи, тим самим, юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування. Аналогічну позицію щодо непоширення на РФ судового імунітету при розгляді справ щодо відшкодування шкоди, завданої збройною агресією РФ проти України, викладено в постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі №308/9708/19 (провадження № 61-18782 св 21), а також, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №635/6172/17 (провадження № 14-167 цс 20). За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, варто зазначити наступне. Як визначено ч. 1, п. 2) ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За загальним правилом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини 3-5 ст. 23 ЦК України). Відповідно до ч. 1, п. 1) ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог «Правила суду - компенсація шкоди», які використовуються Європейським судом з прав людини при розгляді справ із компенсації шкоди, зокрема, п. п. 15 п. 3 цих Правил, встановлено, що заявники, які бажають отримати компенсацію за нематеріальну шкоду, мають право вказати суму, яка на їхню думку, була б справедливою. Заявник, який вважає себе жертвою більш одного порушення Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, може вимагати або одну одноразову суму, яка покриває всі передбачувані порушення, або окрему суму щодо кожного передбаченого Європейською конвенцією порушення. При вирішенні вимог позивача, суд також застосовує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі Луізідоу проти Турецької Республіки (CASE OF LOIZIDOU v.TURKEY (Article50), (40/1993/435/514) 28 July 1998), згідно якого вирішено зобов`язати сплатити компенсацію позивачу, зокрема й за моральні страждання через незаконну окупацію частини Кіпру турецькими Збройними Силами. Так, судом встановлено, що у результаті збройної агресії російської федерації проти України та пошкодження майна позивача, вона зазнала моральних страждань. Зокрема, нанесена позивачу моральна шкода виявилася у значних триваючих душевних стражданнях, що викликані позбавленням звичного ритму життя та налагодженого побуту, неможливістю користуватися належним їй на праві власності житлом та вести повноцінне життя, пристосуванням до нових життєвих умов та відновленням прийнятного для себе рівня життя, пошуком житла та фінансів, перебуванням у пригніченому стані, зниженні життєвого тонусу і погіршення загального самопочуття, ризиком для її життя та здоров?я, внаслідок влучання авіабомби. Обґрунтовуючи завдану відповідачем моральну шкоду, представником позивача доведено, що внаслідок саме збройної агресії РФ проти України, позивач відчуває душевні страждання, що не дають їй можливості проживати повноцінним життям, зокрема, життям, яким вона проживала до збройної агресії. Отже, враховуючи характер та обсяг завданих позивачу моральних страждань, істотних порушень її конституційних прав, умисного характеру дій російської федерації, суд вважає справедливим розмір компенсації за заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 1475600, 00 грн., що еквівалентно 35026,25 євро, згідно з офіційним курсом НБУ, станом на день подання позовної заяви до суду - 02.04.2024 року. Разом з тим, в позовній вимозі визначено еквівалент моральної шкоди в розмірі 35000,00 євро, що менше офіційного курсу на вказану дату, а тому суд задовольняє цю вимогу саме в тому розмірі, що вказала позивач, тобто в межах позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 22) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Зважаючи на те, що позивач, згідно приписів п. 22) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом, а також, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 29896, 00 грн. Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до судових витрат, пов?язаних з розглядом судової справи відносяться також витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У матеріалах справи містяться два договори - № 07/02-2024-1 та № 07/02-2024-2 на виконання робіт з проведення будівельно-технічної експертизи; копія рахунку на оплату від 07 лютого 2024 року на суму 5000,00 грн.; копія рахунку на оплату від 07 лютого 2024 року на суму 8000,00 грн.; дві копії квитанції до платіжних інструкцій на переказ готівки на суму 5000,00 грн. та 8000,00 грн., де платником зазначено [PERSON] , отримувачем ФОП [PERSON] , призначення платежу « [PERSON] ; рахунок на оплату від 07.02.2024 за надання інформаційно консультаційних послуг» відповідно; копія акту здачі-приймання висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1733/03-2024 від 15 березня 2024 року, згідно якого ціна експертизи складає 5000,00 грн.; копія акту здачі-приймання висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1734/03-2024 від 15 березня 2024 року, згідно якого ціна експертизи складає 8000,00 грн.; копія висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 15.03.2024 року №1733/03-2024, складеного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем на замовлення [PERSON] ; копія висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 15.03.2024 року №1734/03-2024, складеного судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем на замовлення [PERSON] , а тому підлягає до задоволення вимога представника позивача про стягнення витрат на проведення будівельно-технічної експертизи у розмірі 13000,00 грн.

Outcome: approved