Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

І. Суть спору Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Білецьку І.М. звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] померла мати дружини позивача [PERSON] . До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті в тому числі і право на земельну частку (пай) в розмірі 0,25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах теперішньої Павлівської сільської ради та знаходилась в колективній власності КСП «Промінь». Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Після смерті матері [PERSON] здійснила її поховання та фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на момент смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном, заяви про відмову від спадщини не подавала. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом після смерті [PERSON] і які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. Спадкова справа до майна померлої заведена не була. Отже, після смерті [PERSON] в силу вимог ст. 548 ЦК УРСР [PERSON] стало належати право на земельну ділянку (пай) в розмірі 0,25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах теперішньої Павлівської сільської ради та знаходилась в колективній власності КСП «Промінь». [INFO] [PERSON] померла, місцем відкриття спадщини [PERSON] є: [ADDRESS] . Часом відкриття спадщини [PERSON] є: 26.05.2017 року. Після її смерті відкрилась спадщина на усе її майно, а так, як за життя спадкодавець заповіту не склала, спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті в тому числі і право на земельну частку (пай) в розмірі 0,25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах теперішньої Павлівської сільської ради та знаходилась в колективній власності КСП «Промінь» (яку вона прийняла, але не оформила після смерті [PERSON] ). Відповідно до вимог закону, а саме ч.1 ст. 1269 та ч.1 ст. 1270 ЦК України позивач, як спадкоємець за законом першої черги, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, у встановлений законодавством строк, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, позивач такої заяви до нотаріуса не подав, так як вважав, що фактично прийняв спадщину. Разом з тим, не знав про порядок та строки спадкування. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом/заповітом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні. Спадкова справа щодо майна померлої заведена не була. Такі обставини змусили позивача звернутись до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. З огляду на наведене, представник просить суд ухвалити рішення, яким визначити позивачу додатковий двомісячний строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . ІІ. Позиція учасників справи У судове засідання належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи всі учасники справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. У матеріалах справи міститься заява представника позивача - адвоката Білецької І.М. про здійснення розгляду справи без її участі та участі позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі. У матеріалах справи також наявне клопотання від представника відповідача -сільського голови Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області Сапожника А. про здійснення розгляду справи без участі представника відповідача. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 20.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк для подання заперечення, дня отримання таких. Визначено третій особі десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень щодо позову у відповідності до вимог ст. 181 ЦПК України. Витребувано з Іваничівської державної нотаріальної контори Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру щодо [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , останнє місце проживання - [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , останнє місце проживання - [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання, призначене на 16.04.2024 року належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи не з`явилися. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Сторони скористалися наданим їм правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Відтак, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. ІV. Обставини справи, встановлені судом [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої серії [NUMBER] від 02.11.1962 року (а.с.4). 24.05.1975 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу і чоловіку, і дружині присвоєно прізвище [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.05.1975 року, а.с.10). Відповідно до копії сертифіката серії [NUMBER] , зареєстрованого 28.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 2726 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Промінь» розміром 0,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 745 гривень (а.с.9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно серії [NUMBER] від 02.11.2021 року (а.с.7). Останнім місцем проживання [PERSON] був будинок [ADDRESS] (а.с.12). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому спадщина відкрилась за законом. До складу спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої [PERSON] , що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті в тому числі і право на земельну частку (пай) в розмірі 0,25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах теперішньої Павлівської сільської ради та знаходилась в колективній власності КСП «Промінь». Відповідно до Інформаційної довідку зі Спадкового реєстру № 76474638 від 03.04.2024 року спадкова справа на ім`я [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася (а.с.21). Відтак, інші спадкоємці, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса відсутні, що слідує з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру. [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 30.05.2017 року, а.с.8) - дружини позивача [PERSON] . Останнім зареєстрованим місцем проживання [PERSON] було: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЦНАП Іваничівської селищної ради (а.с.6). За життя [PERSON] заповіту не склала, тому спадщина відкрилась за законом. До складу даної спадщини увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі право на земельну ділянку (пай) в розмірі 0,25 в умовних кадастрових гектарах, що розташована в адміністративно-територіальних межах теперішньої Павлівської сільської ради та знаходилась в колективній власності КСП «Промінь». Відповідно до Інформаційної довідку зі Спадкового реєстру № 76474627 від 03.04.2024 року спадкова справа на ім`я [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася (а.с.22). Відтак, інші спадкоємці, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса відсутні, що слідує з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру. 19.02.2024 року Іваничівською державною нотаріальною конторою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON] , оскільки позивач, у визначений ст. 1270 ЦК України строк, заяву про прийняття спадщини не подав, за однією адресою разом із спадкодавцем зареєстрований не був. Позивачу запропоновано звернутися до суду для визначення судом додаткового строку на прийняття спадщини (а.с.13). В свою чергу, позивач [PERSON] бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті дружини у шестимісячний строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини через непоінформованість. За таких обставин, позивач звернувся до суду із даним позовом. V. Застосоване судом законодавство В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (статті 12 і 81); Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. До правовідносин щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Так, відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 526 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). До правовідносин щодо спадкування майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України чинні на момент відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. VI. Висновки суду Беручи до уваги вищенаведене, викладені у позовній заяві пояснення представника позивача щодо пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем [PERSON] , про порядок і строки спадкування дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] і визначення йому додаткового строку терміном два місяці, який буде достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . VІІ. Судові витрати Враховуючи думку позивача та виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за ним.

Outcome: approved