Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

До Малиновського районного суду звернувся Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на контролі органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] (а/з про народження від 20.02.2014 №1709, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси)), який залишився без батьківського піклування. Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , а відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07.09.2021, який складений та засвідчений належним чином, малолітній [PERSON] , [INFO] , був доставлений до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» Одеської міської ради. Дитина була знайдена на вулиці 06.09.2021р. о 22 год. 30 хв., за адресою: [ADDRESS] , де він перебігав дорогу у невстановленому місці. Відповідно до пояснення від 07.09.2021, наданих [PERSON] , до Служби у справах дітей Одеської міської ради, дитина не влаштована до школи, тому що вона не встигла підготовити документи, оскільки була зайнята своїми справами. Мати була попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов?язків. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 23.09.2021 року були надані матері, [PERSON] направлення на проходження психіатра та нарколога разом з переліком документів, необхідних для розгляду питання щодо повернення дитини на виховання в родину. Згідно з актом бесіди від 04.11.2021, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, [PERSON] повідомила, що дитина не доїдає, тому що не вистачає коштів. Вона не може влаштуватися на роботу, так як має психічні проблеми. Зверталася до психіатричного закладу. Батько дитини раніше допомагав, але на теперішній час не працює. Співмешканець негативно впливає на чинить психологічний та фізичний тиск. Від дитини не відмовляється, але не може зараз його забрати. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 12.11.2021 № 521/01-06 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повне державне забезпечення до закладу або установи, в якій проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування» та направленням Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 09/10.12.2021 № 68/82, малолітній [PERSON] був влаштований до КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку». Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.07.2023 N? 273/01-06, було продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повному державному забезпеченні. Відповідно до інформації КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» від 27.04.2023 № 133, малолітній [PERSON] , [INFO] , евакуйований на період воєнних дій до [ADDRESS], де знаходиться по теперішній час. Строк перебування дитини у закладі минув 10 грудня 2022 року. Мати дитини- [PERSON] щодо продовження строку перебування сина у закладі або повернення дитини у сім?ю до адміністрації закладу не зверталася. За період перебування дитини у закладі відвідувала сина декілька разів, під час евакуації спілкується з сином у телефонному режимі, що забезпечується вихователями закладу. Будь-яку допомогу на утримання дитини не здійснює. Адміністрація закладу просить порушити питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Службою у справах дітей Одеської міської ради за адресою реєстрації [PERSON] було направлено рекомендованого листа 10.04.2023 № 06/47, з проханням з`явитися до Служби та висловити свою думку щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Лист 15.05.2023 повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 11.05.2023 № 04/01-1186, фахівцями Центру 21.04.2023, 28.04.2023 та 04.05.2023 було здійснено виходи за місцем мешкання матері малолітнього, [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , але жодного разу двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, [PERSON] за даною адресою не проживає. На залишені запрошення на прийом, мати дитини до теперішнього часу до Центру не звернулася. Мати дитини - ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, матеріальної допомоги не надає. На засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 26.07.2023 мати дитини [PERSON] не з?явилася. У зв`язку із вищезазначеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подавала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає розгляд справи проводити в заочному порядку за наявними документами, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с. 16) Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. (а.с. 18-19) Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 07.09.2021, який складений та засвідчений належним чином, малолітній [PERSON] , [INFO] , був доставлений до КНП «Міська дитяча лікарня № 2» Одеської міської ради. Дитина була знайдена на вулиці 06.09.2021 о 22 год. 30 хв., за адресою: [ADDRESS] , де він перебігав дорогу у невстановленому місці.(а.с. 21) Згідно з актом бесіди від 07.09.2021, складеного Служби у справах дітей Одеської міської ради, мати дитини - [PERSON] , повідомила, що син неодноразово міг сісти на громадський транспорт та поїхати на Таїрово. 06.09.2021 мати знаходилася вдома за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] грався у дворі та через деякий час не повернувся додому. Мати почала його шукати, але не знайшла. Потім поїхала на Таїрово, там живе прабабуся сина та батько, але [PERSON] там не було. Вона звернулася до поліції. Дитина вже була там. (а.с. 28) Відповідно до пояснення від 07.09.2021, наданих [PERSON] , до Служби у справах дітей Одеської міської ради, дитина не влаштована до школи, тому що вона не встигла підготовити документи, оскільки була зайнята своїми справами. Мати була попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов?язків.(а.с.29) Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 23.09.2021 року були надані матері, [PERSON] , направлення на проходження психіатра та нарколога разом з переліком документів, необхідних для розгляду питання щодо повернення дитини на виховання в родину. Згідно з актом бесіди від 04.11.2021, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, [PERSON] повідомила, що дитина не доїдає, тому що не вистачає коштів. Вона не може влаштуватися на роботу, так як має психічні проблеми. Зверталася до психіатричного закладу. Батько дитини раніше допомагав, але на теперішній час не працює. Співмешканець негативно впливає на неї,чинить психологічний та фізичний тиск. Від дитини не відмовляється, але не може зараз її забрати. (а.с. 31) Розпорядженням Малиновської районної адміністрації від 12.11.2021 № 521/01-06 «Про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повне державне забезпечення до закладу або установи, в якій проживають діти-сироти та діти, які позбавлені батьківського піклування» та направленням Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації від 09/10.12.2021 № 68/82, малолітній [PERSON] був влаштований до КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку». (а.с. 22) Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.07.2023 № 273/01-06, було продовжено термін перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , на повному державному забезпеченні.(а.с 23) Відповідно до інформації КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку» від 27.04.2023 № 133, малолітній [PERSON] , [INFO] , евакуйований на період воєнних дій до [ADDRESS], де знаходиться по теперішній час. Строк перебування дитини у закладі минув 10 грудня 2022 року. Мати дитини- [PERSON] щодо продовження строку перебування сина у закладі або повернення дитини у сім?ю до адміністрації закладу не зверталася. За період перебування дитини у закладі відвідувала сина декілька разів, під час евакуації спілкується з сином у телефонному режимі, що забезпечується вихователями закладу. Будь-яку допомогу на утримання дитини не здійснює. Адміністрація закладу просить порушити питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . (а.с. 34) Мати - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із малолітнім [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.04.2023, [PERSON] с власником 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 41-43) Службою у справах дітей Одеської міської ради за адресою реєстрації [PERSON] було направлено рекомендованого листа 10.04.2023 № 06/47, з проханням з`явитися до Служби та висловити свою думку щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Лист 15.05.2023 повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с. 44) Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 11.05.2023 № 04/01-1186, фахівцями Центру 21.04.2023, 28.04.2023 та 04.05.2023 було здійснено виходи за місцем мешкання матері малолітнього, [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , але жодного разу двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, [PERSON] за даною адресою не проживає. На залишені запрошення на прийом, мати дитини до теперішнього часу до Центру не звернулася.(а.с. 38) Відповідно до інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 12.07.2023 № 10669/242918, не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] , [INFO] . (а.с.39) На засідання комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 26.07.2023р. мати дитини [PERSON] не з?явилася. Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов?язків відносно свого малолітнього сина. Крім того слід зазначити, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини , що відповідає приписам ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України. Відповідно [PERSON] наділена правом на повернення дитини, однак своїм правом не скористалася та ніяких дій для цього не здійснювала відповідного позову до суду не подавала, свої умови проживання не покращила, доказів працевлаштування не надала. Службою у справах дітей Одеської міської ради від 21.07.2023р., було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та підготовлено відповідний проект висновку. (а.с. 14-15) На підставі чого, в подальшому було складено висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.07.2023р. № 2005/01-20, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .(а.с.10-13) Рішенням Одеської міської ради від 19.07.2023 № 1283-VIII «Про зміну найменувань Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради і затвердження положень про них у новій редакції» було змінено найменування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради на Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради. Згідно п.п. в п. 2.10 Положення про Хаджибейську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.07.2023 № 1283-VIII, райадміністрація як виконавчий орган Одеської міської ради є органом опіки та піклування, утворює раду з питань опіки та піклування та вирішує питання, які належать до компетенції органів опіки та піклування відповідно до чинного законодавства України. Оцінюючи висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 31.07.2023р. № 2005/01-20, щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що даний висновок на даний час відповідає інтересам дитини. Вищезазначене підтверджується наданими до суду документами, які містяться в матеріалах справи. У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, як виходить зі змісту ст.165 СК України, надане, зокрема, органові опіки та піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина, не здійснювала спроб здійснювати належне піклування над ним, суд дійшов висновку про те, що вона фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд на даний час має всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, вона зобов`язані виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дитини до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти на його утримання. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що належним розміром аліментів на дітей, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як дитини на користь якої стягуються аліменти, так і відповідача. Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. За даних підстав суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (за вимогу щодо позбавлення батьківських прав).

Outcome: approved