Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2023 вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~963. У позовній заяві позивач вказує, що на теперішній час вона ініціювала розірвання шлюбу у судовому порядку, але судом ще не ухвалене рішення за результатами розгляду цієї справи. Як зазначено, за час подружнього життя у них народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Позивач також вказує, що вона на цей час самостійно утримує та займається вихованням їхнього спільного сина, який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Згоди щодо сплати аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, з відповідачем не досягнуто. До того ж, зауважує, що відповідач не приймає належної участі у вихованні та утриманні дитини, не бачиться з сином, не піклується про нього, добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а вона не може працювати, оскільки займається доглядом дитини. Джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною у розмірі 860\~грн., вона не має. Звертає увагу на те, що відповідач ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.\~2 ст.\~84 СК України. Крім того, як їй відомо, відповідач є працездатним молодим чоловіком, має задовільний стан здоров`я, на утриманні інших осіб не має, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, тому спроможний та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Тож, зважаючи на викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/4\~частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку і не менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6\~частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і продовжувати до досягнення дитиною\~- [PERSON] ,\~ [INFO] , трирічного віку. Ухвалою суду від 08.05.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надходило. Крім того, сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити у повному обсязі, на підставі обґрунтування, що наведене у позовній заяві та з урахуванням доказів, доданих до позову. Крім того, зазначила, що спору з відповідачем щодо батьківства сина немає. Просила також врахувати ту обставину, що відповідач щомісячно добровільно перераховує їй по 4000\~грн., які вона витрачає на утримання дитини. Разом з тим, вона звернулася у суд з цим позовом для того, що стягнення аліментів з відповідача на її користь проводилося в офіційному порядку. У судовому засіданні відповідач визнав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Крім того, зазначив, що він з позивачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, але разом вони не проживають. Він є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , не оспорює батьківство і щомісячно добровільно перераховує по 4000\~грн. на його утримання. Просив також врахувати те, що він є працездатним, офіційно працевлаштований і отримує заробітну плату, яка є його єдиним джерелом доходу. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09.06.2023 [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті\~Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ) складено відповідний актовий запис №\~963 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2023. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] . За час перебування у цьому шлюбі у сторін народився син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.12.2023, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті\~Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~1607. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Щодо місця проживання дитини між сторонами спір також відсутній. До того ж, судом встановлено, що сторони разом не мешкають і їхня спільна неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері і проживає разом з нею за її місцем проживання: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №\~2024/004016591 від 22.04.2024 та №\~2024/001093232 від 01.02.2024. На теперішній час позивач [PERSON] не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, враховуючи витрати, які вона несе та незважаючи на розмір соціальної допомоги, яку вона отримує (860\~грн. 00\~коп. щомісячно). Разом з тим, як вбачається з довідки про доходи відповідача [PERSON] від 20.05.2024 №\~3, він працює у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» на посаді молодшого інспектора 2 категорії ВРІО та отримує заробітну плату, розмір якої за період з 01.11.2023 по 30.04.2024 становить 76\~550\~грн. 10\~коп. Судом врахована позиція відповідача про те, що він не відмовляється від обов`язку утримувати дитину і дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, зокрема, у заявленому позивачем розмірі. При прийнятті рішення у справі, суд враховує той факт, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштованим та отримує заробітну плату. Крім того, інформації про наявність у відповідача інших утриманців немає, відсутні відомості про те, що з нього проводиться стягнення за виконавчими документами. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989\~року,\~- держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182\~СК України\~визначено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина,\~має право\~звернутися до\~суду із\~заявою про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення аліментів,\~зокрема,\~у розмірі\~на одну\~дитину\~-\~однієї чверті (ч.ч.\~1, 5 ст. 183 СК України). Крім того, п.\~4 ч.\~1 ст.\~161 ЦПК України визначені аналогічні положення щодо розміру стягнення аліментів на одну дитину. До того ж, частиною другою статті 161\~ЦПК України передбачено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу\~- із дня подання такої заяви. Як передбачено\~частинами 1\~та 2\~статті 179\~СК України,\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той\~із батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~на ім`я\~якого виплачуються\~аліменти,\~розпоряджається аліментами\~виключно за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №\~146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Отже, встановлені під час розгляду справи обставини, наявні та досліджені докази дають суду підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи позицію позивача та відповідача, працездатність відповідача, відсутність відомостей про наявність у нього інших утриманців, його наміри та бажання утримувати спільну з позивачем неповнолітню дитину, а також принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у заявленому позивачем розмірі, що є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, сторони визнали обставини про те, що кожного місяця батько дитини добровільно сплачує матері дитини по 4\~000грн. на утримання сина, але позивач бажає, щоб таке утримання відбувалося регулярно та у розмірі, визначеному законодавством. До того ж, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/4\~частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, зокрема, щодо утримання дитини, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом враховуються також ті обставини, що дитина мешкає разом з позивачем та потребує повного утримання як з боку матері, так і з боку батька. Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини Як визначено\~статтею 84\~СК України,\~дружина має\~право на\~утримання від\~чоловіка під\~час вагітності. Дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка-батька\~дитини до\~досягнення дитиною\~трьох років. Якщо\~дитина має\~вади фізичного\~або психічного\~розвитку,\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~до досягнення\~дитиною шести\~років. Право\~на утримання\~вагітна дружина,\~а також\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має незалежно\~від того,\~чи вона\~працює,\~та незалежно\~від її\~матеріального становища,\~за умови,\~що чоловік\~може надавати\~матеріальну допомогу. Аліменти,\~присуджені дружині\~під час\~вагітності,\~сплачуються після\~народження дитини\~без додаткового\~рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 80 СК України). Крім того, відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 10 СК України визначено, що якщо певні\~сімейні відносини\~не врегульовані\~цим Кодексом,\~іншими нормативно-правовими\~актами або\~домовленістю (договором)\~сторін,\~до них\~застосовуються норми\~цього Кодексу,\~які регулюють\~подібні відносини\~(аналогія\~закону). Якщо до регулювання сімейних відносин неможливо застосувати аналогію закону, вони регулюються відповідно до загальних засад сімейного законодавства (аналогія права). При вирішенні цього спору судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , який мешкає разом із матір`ю, що власне, і не оспорюється відповідачем. Позивач не має можливості самостійно утримувати малолітню дитину і себе, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та отримує соціальну допомогу у розмірі 860\~грн. 00\~коп. щомісячно. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем позову і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. З огляду на наведені вище обставини, що встановлені під час розгляду справи, враховуючи вік відповідача, стан його здоров`я, працездатність, розмір доходів, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліментів у розмірі 1/6\~частини від усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 07.05.2024 щомісячно, та продовжувати до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи позицію відповідача, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, при зверненні до суду із цим позовом, позивач не сплачувала судовий збір, у зв`язку з тим, що вона має пільгу щодо сплати судового збору, передбачену п.\~3 ч.\~1 ст.\~5 Закону України «Про судовий збір». Отже, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави у сумі 1211\~грн. 20\~коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved