Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на троьохкімнатну квартиру загальною площею 70 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме квартира [ADDRESS] . Із реєстраційного посвідчення від 28 січня 1996 року, виданого Львівським міжміським БТІ вбачається, що квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки №497, виданою ЖБК №147 від 17 жовтня 1996 року та записано в реєстрову книгу №61 за реєстровим номером 10440. Спадкоємцями майна після смерті [PERSON] крім позивача, є його батько [PERSON] , сестра [PERSON] , які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача та брат [PERSON] . 01 березня 2024 року він звернувся із заявою до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, а саме довідки №497 ЖБК №147 від 17 жовтня 1996 року та роз`яснено право звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак 07 травня 2024 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає та просить його задовольнити у повному обсязі. 18 квітня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 29 квіня 2024 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 305/2021 до майна померлої [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що 30 вересня 1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 30 вересня 1972 року /а.с.15/. У даному шлюбі у них народилось троє дітей: позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00035738917 /а.с.14,16,17/. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 травня 2021 року /а.с.58/. З матеріалів справи убачається, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй при житті майно, а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого 28 жовтня 1996 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності на підставі довідки №497, виданої ЖБК №147 від 17 жовтня 1996 року, що записано в реєстрову книгу №61 за реєстровим номером 10440 /а.с.11/. Як убачається з довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1/2797 від 14 січня 2022 року, згідно з матеріалами інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29 грудня 2012 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі довідки виданої ЖБК №147 від 17 жовтня 1996 року за №497, зареєстрованого ЛМБТІ за №10440 від 28 жовтня 1996 року /а.с.10/. Відповідно до Звіту про оцінку майна від 29 лютого 2024 року №GP240229-001 ринкова вартість трьохкімнатної квартири, загальною площею 70 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] , становить 1381100 грн. /а.с.19/. 01 березня 2024 року позивач [PERSON] звернувся із заявою до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини за законом /а.с.86/. Як убачається з матеріалів справи спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON] , його батько [PERSON] , сестра [PERSON] , та брат [PERSON] . 20 травня 2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявою до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь позивача [PERSON] /а.с.62,65/. 27 лютого 2024 року відповідач [PERSON] звернувся із заявою до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом, в якій зазначив, що строк на прийняття спадщини він пропустив та на оформлення своїх спадкових прав не претендує та не заперечив проти видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно після смерті [PERSON] своєму брату [PERSON] /а.с.85/. Листом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 01 березня 2024 року № 343/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, а саме довідки №497 ЖБК №147 від 17 жовтня 1996 року та роз`яснено право звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування /а.с.12 /. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 2, 3 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Матеріалами спадкової справи № 305/2021 підтверджується, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є синами [PERSON] , яка померла [INFO] . До спадкової маси після смерті [PERSON] входить квартира квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі довідки №497, виданої ЖБК №147 від 17 жовтня 1996 року, що записано в реєстрову книгу №61 за реєстровим номером 10440. Згідно із ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. З огляду на наведене, позивач прийняв спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку, проте він не може оформити право власності на майно у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа, а саме довідки №497 ЖБК №147 від 17 жовтня 1996 року, що унеможливлює в повній мірі його право володіти та користуватись майном. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що в нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності в порядку спадкування на квартиру, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також враховуючи, що відповідачем подано заяву про визнання позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем подано заяву про визнання позову, при поданні позову позивачем сплачено 13811 грн. судового збору /а.с.1/, а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 6905 грн. 50 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову).

Outcome: approved