Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа: Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить суд: Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА «ІДЕЯ БАНК» код ЄДРПОУ19390819 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] безпідставно стягнуті грошові кошти в сумі 5 018(п`ять тисяч вісімнадцять) гривень 11 копійок; Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА «ІДЕЯ БАНК» код ЄДРПОУ19390819 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] інфляційне збільшення суми боргу в сумі розмірі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 61 копійку та 3 % пені в сумі 151(сто п`ятдесят одна) гривня, 36 копійок; Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА «ІДЕЯ БАНК» код ЄДРПОУ19390819 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень, 20 копійок; Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИТСВА «ІДЕЯ БАНК» код ЄДРПОУ19390819 на користь [PERSON] РНОКПП [NUMBER] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень,00 копійок. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною виконавчий напис, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до виконавчого напису звернуто стягнення з громадянки України [PERSON] [INFO] на користь Акціонерного Товариства «Ідея Банк» (надалі АТ «Ідея Банк») код ЄДРПОУ 19390819, за невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування № Z06/.22119004121133 від 19.07.2018 р. укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 19.01.2020р. 19 травня 2022 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення в цивільній справі №279/1365/22 за позовом [PERSON] до АТ "Ідея Банк", треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис , вчинений 16.07.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі №2758 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості підставі договору кредиту та страхування № Z06/.22119004121133 від 19.07.2018 р. в сумі 61\~691 гривень 97 копійок. 18.03.2024 року Адвокатом Шевчук Олександром Сергійовичем був поданий адвокатський запит в Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ), з метою отримання інформації який розмір грошових коштів було стягнуто з [PERSON] в межах виконавчого провадження №66623086 та надати копії платіжних доручень які підтверджують відрахування грошових коштів на користь стягувача. 25.03.2024 р. Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ), була надана відповідь на адвокатський запит, відповідно до змісту якого, повідомлено про розмір грошової суми яка була стягнута в межах виконавчого провадження №66623086 з [PERSON] , яка складає 5 018(п`ять тисяч вісімнадцять) гривень 11 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 28454 від 10.12.2021 р., №31069 від 04.01.2022р., №3437 від 08.02.2022р.). Інфляційне збільшення суми боргу за проміжок часу з 08.02.2022 р. по 09.04.2024 р. складає грошову суму в розмірі 1 598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 61 копійку, розрахунок додається. 3% річних з суми боргу в розмірі 5\~018 (п`ять тисяч вісімнадцять) гривень 11 копійок, що була розрахована за проміжок часу, з врахуванням спеціальних строків позовної давності з 09.04.2023 по 09.04.2024 р., та складає грошову суму в розмірі 151 (сто п`ятдесят одну) гривню, 36копійок. (сума заборгованості) x 3% x (кількість днів прострочення) : (кількість днів у році) = 5018 x 3% x 367 : 365 = 151,36 грн. З даних підстав на підставі проведених розрахунків сума боргу АТ «Ідея Банк» перед [PERSON] складає грошову суму в розмірі 6\~768 (шість тисяч сімсот шістдесят вісім)гривень 08 копійок (розрахунок 5 018,11 +1598,61+ 151,36 = 6 768,08грн.) Просить суд позов задоволити. Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 08 травня 2024 року о 10 год. 30 хв. 07 травня 2024 року на адресу суду від представника відповідача Михашули Є. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову, а також просить суд проводити розгляд справи у її відсутності. 07 травня 2024 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 16.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною виконавчий напис, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до виконавчого напису звернуто стягнення з громадянки України [PERSON] [INFO] на користь Акціонерного Товариства «Ідея Банк» (надалі АТ «Ідея Банк») код ЄДРПОУ 19390819, за невиплачені в строк грошові кошти на підставі договору кредиту та страхування № Z06/.22119004121133 від 19.07.2018 р. укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 19.01.2020р. 19 травня 2022 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області ухвалено рішення в цивільній справі №279/1365/22 за позовом [PERSON] до АТ "Ідея Банк", треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.07.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі №2758 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Ідея Банк" заборгованості підставі договору кредиту та страхування № Z06/.22119004121133 від 19.07.2018 р. в сумі 61\~691 гривень 97 копійок. 18.03.2024 року Адвокатом Шевчук Олександром Сергійовичем був поданий адвокатський запит в Коростенський відділ державної виконавчої служби у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ), з метою отримання інформації який розмір грошових коштів було стягнуто з [PERSON] в межах виконавчого провадження №66623086 та надати копії платіжних доручень які підтверджують відрахування грошових коштів на користь стягувача. 25.03.2024 р. Коростенським відділом державної виконавчої служби у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ), була надана відповідь на адвокатський запит, відповідно до змісту якого, повідомлено про розмір грошової суми яка була стягнута в межах виконавчого провадження №66623086 з [PERSON] , яка складає 5 018(п`ять тисяч вісімнадцять) гривень 11 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 28454 від 10.12.2021 р., №31069 від 04.01.2022р., №3437 від 08.02.2022р.). Відповідно до\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто, за своїм змістом\~ст. 1212 ЦК України\~встановлює один із видів позадоговірного зобов`язання, що виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Верховний Суд у постанові від 08.09.2021 у справі №201/6498/20 наголосив: «за правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту\~статті 1212 ЦК України\~можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна». У постанові від 04.05.2022 у справі № 932/264/20 Верховний Суд зазначив: «Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON], повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази та заявлені вимоги і заперечення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що він не довів своїх позовних вимог щодо безпідставності отримання\~[PERSON] грошових коштів від [PERSON] у розумінні\~статті 1212 ЦПК України. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що надані кошти за розпискою відповідача є поверненням суми попередніх позик [PERSON], дійшов обґрунтованого висновку про те, що до цих правовідносин не може бути застосовано норми щодо повернення безпідставно отриманих коштів, оскільки договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до цих правовідносин положень частини першої статті 1212 ЦК України». З вищевказаного вбачається, що майно вважається безпідставно набутим виключно у тому випадку, якщо його отримання не ґрунтується на законодавстві або правочині. Проте в нашому випадку, стягнення заборгованості хоч і здійснювалося внаслідок пред`явлення Виконавчого напису до виконання, проте правовою підставою для стягнення коштів є саме Кредитний договір. Тобто, стягнення коштів у нашому випадку є підставним. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такі висновки зробив Верховний Суд у постанові від 06.10.2021 у справі № 201/9570/18. Отже, виконавчий напис виступає лише механізмом реалізації права на захист порушеного права в позасудовому порядку (відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України). Відтак, навіть у випадку визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, це не виступатиме підставою для повернення стягнених за ним коштів в порядку статті 1212 ЦК України, оскільки таке стягнення здійснювалося у зв`язку із укладенням між позивачем і відповідачем правочину. Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.5\~ст.81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вимога позивачем заявлена стосовно стягнення з відповідача на його користь суми в розмірі 5018,11 грн., яка, за твердженням позивача, була стягнута з нього на користь відповідача. На підтвердження цього стороною позивача надано суду лист від 25.03.2024 р. Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районні Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ), відповідно до змісту якого, повідомлено про розмір грошової суми яка була стягнута в межах виконавчого провадження №66623086 з [PERSON] , яка складає 5\~018 (п`ять тисяч вісімнадцять) гривень 11 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 28454 від 10.12.2021 р., №31069 від 04.01.2022р., №3437 від 08.02.2022р.). Стаття 45 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначає порядок розподілу стягнутих з боржника грошових сум. Розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:\~\~1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;\~\~2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;\~\~3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);\~\~4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про\~стягнення аліментів.\~\~Розподіл грошових суму черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.\~\~Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору Стаття 46 Закону України «Про виконавче провадження»\~встановлює черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів, а ст. 47\~порядок виплати стягнутих грошових коштів. Позивачем на підтвердження заявлених вимог також надано копії платіжних доручень з яких вбачається, що 08.02.2022 р. № 3437 на рахунок АТ «Ідея Банк» Коростенським відділом ДВС було перераховано кошти у сумі 1638,00 грн., призначення платежу: перерахування боргу №2758 від 16.07.2021; [PERSON] ; №66623086; Кошти за ВД стягнені на користь стягувача; 04.01.2022 р. № 31069 на рахунок АТ «Ідея Банк» Коростенським відділом ДВС було перераховано кошти у сумі 1943,12 грн., призначення платежу: перерахування боргу №2758 від 16.07.2021; [PERSON] ; №66623086; Кошти за ВД стягнені на користь стягувача; 10.11.2022 р. №13815 на рахунок [PERSON] . Коростенським відділом ДВС було перераховано кошти у сумі 3528,18 грн., призначення платежу: аліменти для перерахування на користь [PERSON] ; 3031627585; зг в/д №2758 від 16.07.2021. При цьому, з вказаних платіжних доручень не вбачається яким чином було здійснено перерозподіл коштів, які були списані з рахунку позивача, і які саме суми були перераховані на користь відповідача. Будь-яких інших доказів суду надано не було. Отже, стороною позивача не доведено, що в рамках виконавчого провадження 66623086 кошти, які були стягнуті з [PERSON] в сумі 5018,11 грн., є безпідставно отриманим майном відповідачем, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що вказана сума була перерахована на рахунок відповідача. При цьому, позивачем не надано суду доказів, яка саме сума коштів була перерахована на користь відповідача, що б давало підстави суду стверджувати про безпідставне отримання коштів відповідачем в сумі 5018,11 грн., які в могли бути повернуті позивачу на підставі\~ст. 1212 ЦК України. За наведеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з АТ «ІДЕЯ БАНК» на користь [PERSON] безпідставно стягнуті грошові кошти в сумі 5\~018 (п`ять тисяч вісімнадцять) гривень 11 копійок. Що ж стосується позовної вимоги про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь [PERSON] інфляційного збільшення суми боргу в сумі розмірі 1598 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 61 копійку та 3 % пені в сумі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня, 36 копійок, суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не виступає підставою для повернення стягнутих за ним коштів в порядку статті 1212 ЦК України, оскільки таке стягнення здійснювалося у зв`язку із укладенням між Позивачем і Відповідачем правочину, а не безпідставно, як зазначає представник Позивача. Суд погоджується із доводами представника відповідача про те. що АТ «Ідея Банк» не несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання, встановлену ст. 625 ЦК України. За змістом статей\~509,\~524,\~533-535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Отже, враховуючи, що положення статті 625 ЦК України\~поширюють свою дію на грошові зобов`язання у випадку прострочення виконання зобов`язання, ключовим у застосуванні вказаної вище норми є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто коли настає прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 15.07.2021 у справі № 910/6053/19, «в\~частині\~щодо\~встановлення строку (терміну) виконання зобов`язання, слід\~вказати на\~те, що в\~силу положень\~статті 530 ЦК України\~якщо\~у\~зобов`язанні встановлений строк (термін) його\~виконання, то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства» (пункт 41). Відтак, позовна вимога [PERSON] щодо повернення коштів заявлена лише у формі подачі позову, що не входить до періоду нарахувань інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних. Крім цього, норми ст.625 ЦК України поширюються на боржників, які прострочили виконання грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. [PERSON] не є кредитором по відношенню до Банку, оскільки остання кошти АТ «Ідея Банк» в борг не надавала. Кошти, що були сплачені в межах виконавчого провадження на підставі виконавчого напису йшли виключно на погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, а тому норми ст. 625 ЦК України не будуть поширюватись в даному випадку на сторони у цій справі. Орім цього, відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, враховуючи зміни, внесені\~Законом України від 15.03.2022 р. N 2120-IX у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею\~ 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак позовна вимога в частині стягнення інфляційного збільшення суми боргу та 3 % річних задоволенню не підлягає. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed