Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Представник позивача Болехівської\~міської ради звернувся з\~позовною заявою\~та просить\~з урахуванням\~уточнених позовних\~вимог стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] , начальника\~Болехівського міського\~відділу соціального\~захисту населення відшкодування шкоди, завданої в порядку регресу в розмірі 40138 грн. Такі вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради щодо внесення змін до персональної облікової картки згідно з формою «пільга» [PERSON] із зазначенням характеристики житла та зобов`язано відповідача внести зміни до персональної облікової картки згідно з формою « 1-пільга» [PERSON] , вказавши як характеристику житлового приміщення загальна площа - 90 м2, опалювальна площа житла - 88 м2. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 23 вересня 2020 року головним державним виконавцем Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63104022 та постанову про стягнення з Управління праці та соціального захисту виконавчого комітету Болехівської міської ради ( далі Управління) виконавчого збору в розмірі 20000 грн. 05 січня 2021 начальником Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 64043615 з примусового виконання постанови № 63104022 від 23 вересня 2020 року про стягнення виконавчого збору в сумі 20000 грн. 20 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до Управління з заявою про виділення коштів на придбання скрапленого газу на пільгових умовах та отримала відмову, яку оскаржила в Івано-Франківський окружний адміністративний, рішенням якого 06 квітня 2020 року позов задо\-волено та визнано протиправною відмову Управління у на\-данні коштів на придбання скрапленого газу; зобов`язано Управління включити [PERSON] до списку осіб (як учасника бойових дій Афганістан)) для призначення пільги на придбання скрапленого газу на трьох осіб та газу із розрахунку на трьох осіб через Болехівське державне підприємс\-тво поштового зв`язку. 23 вересня 2020 року головним державним виконавцем Болехівського міського відді\-лу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управ\-ління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відк\-риття виконавчого провдження № 63105416 та постанову про стягнення з Управління виконавчого збору в розмірі 20000 грн. 02 лютого 2021 року начальником Болехівського міського відділу державної вико\-навчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 64355505 з примусового виконання постанови № 63105416 від 23 вересня 2020 про стягнення виконавчого збору в сумі 20000 грн. 26 квітня 2021 року розпорядженням Болехівського міського голови Яцинин І.В. №102-р «Про застосування дисциплінарного стягнення на [PERSON] », начальнику Управління [PERSON] оголошено догану за незалежне виконання своїх обов`язків, які визначені посадовою інструкцією. Рішенням Івано-Франківського окружного суду від 16 лютого 2022 року за позовом [PERSON] до Міського голови міста Болехова Яцинина І.В. про визнання протиправним та скасування розпорядження №102 від 26 квітня 2021 року відмовле\-но у задоволенні позову, оскільки [PERSON] , як начальник Управління, по\-винна була володіти інформацією про існування рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справах № 300/2080/19 та № 300/2215/19 зобов`язального характеру щодо Управління та необхідність їх виконання. У відповідності до виписок з системи дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України за: - 12 листопада 2021 року проведено оплату мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 1000 грн; 06 квітня 2022 року проведено оплату в сумі 1000 грн; 27 грудня 2022 року проведено оплату в сумі 18 000 грн отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП № 63104022 від 23 вересня 2020 року був Болехівський відділ ДВС у Калуському районі; - 26 грудня 2022 року проведено оплату мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69 грн, отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП № 64355505 від 21 липня 2022 року був Болехівський відділ ДВС у Калуської районі; - 26 грудня 2022 року проведено оплату мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69,00 грн, отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП № 64043615 від 21 липня 2022 року був Болехівський відділ ДВС у Калуської районі; - 27 грудня 2022 року проведено оплату в сумі 20 000 грн., отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП№ 63105416 від 23 вересня 2020 року був Болехівський відділ ДВС у Калуському районі. Таким чином, за рахунок бюджету Болехівської територіальної громади сплачено борг по вищевказаних виконавчих проваджень на суму 40 138 грн, а тому позивач, пред\-ставляючи Болехівську територіальну громаду, має право зворотної вимоги (ре\-гресу) до особи, винної за завдану шкоду. В рамках досудового врегулювання спору відповідачу надіслано лист від 24 лютого 2023 року №29/02.1-18/23 з проханням про добровільну сплату боргу, спричиненого Болехівській міській раді внаслідок порушення трудового законодавства в сумі 40\~138 грн, який отримано відповідачем особисто 24 лютого 2023 року та залишений без виконання. 06 березня 2024 року відкрито провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін. 19 квітня 2024 року представник відповідача адвокат Томин С.В. подав відзив на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідачем органам примусового виконання рішень не спричинено жодної шкоди, а самі ці органи не є потерпілим. Витрати органів ДВС та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження. Відшкодування шкоди, заподіяної працівником підприємству врегульовано нормами КЗпП України, а не нормами ЦК України. Частиною третьою статті 233 КЗпП передбачено, що для звернення в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюєтеся строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Після закінчення строку для звернення з позовами про стягнення з працівників шкоди заподіяної підприємствам, установам, організаціям, працівник звільняється від обов`язку відшкодувати завдану ним шкоду. Тому вважає за необхідне звернути увагу суду на необхідність застосування строку позовної давності щодо вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, заподіяної нею як працівником позивачу, якщо суд дійде висновку про обгрунтованість відповідних позовних вимог. Пропуск позивачем строку позовної давності є підставою для відмови у позові (а.с.68-70). 26 квітня 2024 року представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, в якій просить позов задоволити, оскільки з матеріалів справи вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем посадових обов`язків та винної протиправної діяльності бюджету територіальної громади завдано майнову шкоду. Оскільки заявлено вимоги про відшкодування шкоди завданої територіальній громаді відповідальність, яка встановлена розділом VI ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», то посилання відповідача на ст.233 КЗпП України є безпідставним. З приводу застосування строку позовної давності, то слід зазначити, що оскільки з бюджету територіальної громади остання виплата по виконавчих провадженнях відбулася 27 грудня 2022 року, отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП№ 63105416 від 23 вересня 2020 року був Болехівський відділ ДВС у Калуському районі та за наслідками якої було завершене виконавче провадження, то строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України у три роки, слід обчислювати саме з 27 грудня 2022 року. Таким чином, твердження відповідача про пропущення позивачем строків звернення до суду не грунтуються на вимогах законодавства, а відтак прохання щодо залишення позову без розгляду є необгрунтованим (а.с.81-83). Відповідач [PERSON] та її представник на розгляд справи не з"явилися, подавши заяву про розгляд справи без їх участі на підставі наявних доказів з урахуванням позицій, викладених у відзиві на позов (а.с.). Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, прийшов до наступного висновку. Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.\~\~\~\~ Предметом даного спору є вимоги про стягнення коштів в порядку регресу з приводу неналежного виконання відповідачем трудових обов"язків. Встановлено, що відповідач [PERSON] наказом Управління соціального забезпечення обласної державної адміністрації від 01 березня 1994 року №15 призначена на посаду начальника Болехівського міського відділу соціального захисту населення (а.с.6). Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року (справа №300/2080/19), яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року, визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради щодо внесення змін до персональної облікової картки згідно з формою «пільга» [PERSON] із зазначенням характеристики житла: загальна площа - 88 м2 , опалювальна площа житла - 48,50 м2 та зобов`язано відповідача внести зміни до персональної облікової картки згідно з формою « 1-пільга» [PERSON] (а.с.7-10). З метою виконання рішення суду 23 вересня 2020 року головним державним виконавцем Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63104022 та постанову про стягнення з Управління праці та соціального захисту виконавчого комітету Болехівської міської ради ( далі Управління) виконавчого збору в розмірі 20000 грн (а.с.15-16). 05 січня 2021 начальником Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 64043615 з примусового виконання постанови № 63104022 від 23 вересня 2020 року про стягнення виконавчого збору в сумі 20000 грн.(а.с.19). Окрім того, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року (справа №300/2215 /19) визнано протиправною відмову Управління у на\-данні коштів на придбання скрапленого газу; зобов`язано Управління включити [PERSON] до списку осіб (як учасника бойових дій Афганістан) для призначення пільги на придбання скрапленого газу на трьох осіб та газу із розрахунку на трьох осіб через Болехівське державне підприємс\-тво поштового зв`язку (а.с.11-14). Примусово виконуючи вказане рішення, 23 вересня 2020 року головним державним виконавцем Болехівського міського відді\-лу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управ\-ління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відк\-риття виконавчого провдження № 63105416 та стягнення з Управління виконавчого збору в розмірі 20000 грн (а.с.17-18). 02 лютого 2021 року начальником Болехівського міського відділу державної вико\-навчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 64355505 з примусового виконання постанови № 63105416 від 23 вересня 2020 про стягнення виконавчого збору в сумі 20000 грн (а.с.20). Згідно виписок з системи дистанційного обслуговування клієнтів Державної казначейської служби України: - 12 листопада 2021 року проведено оплату мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 1000 грн; 06 квітня 2022 року проведено оплату в сумі 1000 грн; 27 грудня 2022 року проведено оплату в сумі 18 000 грн отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП № 63104022 від 23 вересня 2020 року був Болехівський відділ ДВС у Калуському районі; - 26 грудня 2022 року проведено оплату мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69 грн, отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП № 64355505 від 21 липня 2022 року був Болехівський відділ ДВС у Калуської районі; - 26 грудня 2022 року проведено оплату мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 69,00 грн, отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП № 64043615 від 21 липня 2022 року був Болехівський відділ ДВС у Калуської районі; - 27 грудня 2022 року проведено оплату в сумі 20 000 грн., отримувачем якої згідно виконавчого провадження ВП№ 63105416 від 23 вересня 2020 року був Болехівський відділ ДВС у Калуському районі (а.с.22-25). 26.04.2021 розпорядженням Болехівського міського голови № 102-р оголошено догану [PERSON] за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, які визначені посадовою інструкцією, оскільки не здійснювала належний контроль за роботою структурних підрозділів та працівників управління, внаслідок чого Управління праці та соціального захисту населення міськвиконкому несвоєчасно виконало рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справах № 300/2080/19 та № 300/2215/19, що призвело до накладення на Управління праці та соціального захисту населення міськвиконкому виконавчого збору у розмірі 40000,00 грн. Вважаючи протиправним розпорядження Болехівського міського голови від 26.04.2021 № 102-р Про застосування дисциплінарного стягнення", [PERSON] оскаржила до суду. Так, рішенням Івано-Франківського окружного суду від 16 лютого 2022 року [PERSON] відмовле\-но у задоволенні позову, оскільки встановлено про те, що в силу своїх посадових обов`язків [PERSON] , як начальник Управління, по\-винна була володіти інформацією про існування рішень Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справах № 300/2080/19 та № 300/2215/19 зобов`язального характеру щодо Управління та необхідність їх виконання (а.с.47-53). Вказане рішення щодо винних дій відповідача з приводу яких заподіяна шкода має преюдиціальнею значення згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України . Тому відповідачу обгрунтовано надіслано лист від 24 лютого 2023 року №29/02.1-18/23 з проханням про добровільну сплату боргу протягом 10 календарних днів з моменту отримання, спричиненого Болехівській міській раді внаслідок порушення трудового законодавства в сумі 40\~138 грн, яке, як свідчать матеріали справи, отримане відповідачем та залишене без виконання. (а.с.26-28). Статтею 80\~Закону України\~«Про державну\~службу» визначено, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави. Держава в особі суб`єкта призначення має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі та порядку, визначених законом, зокрема, до посадової особи (осіб), винної (винних) у незаконному звільненні, відстороненні або переведенні державного службовця чи іншого працівника на іншу посаду, щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної державному органу у зв`язку з оплатою часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. У разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю. Відповідно до статті 81\~зазначеного Закону державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. Шкодою, заподіяною державним службовцем державі, є також виплачене державою відшкодування шкоди, заподіяної державним службовцем третій особі внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків. Згідно ст.82\~Закону України\~«Про державну\~службу» для відшкодування шкоди керівник державної служби вносить державному службовцю письмову пропозицію, в якій зазначаються розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди у письмовій формі. Пропозиція може бути внесена протягом трьох місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався чи мав дізнатися про обставини, що є підставою для пред`явлення вимоги, але не пізніше ніж через три роки з дня заподіяння шкоди. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про відшкодування шкоди в письмовій формі протягом двох тижнів з дня отримання пропозиції. У разі ненадання державним службовцем відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, відмови від відшкодування шкоди чи невідшкодування шкоди до зазначеного у пропозиції строку керівник державної служби може звернутися з позовом про таке відшкодування до суду. Частина 3 ст.5\~ЗУ «Про\~державну службу» передбачає, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом. Пунктом 8ч.1ст.134\~КЗпП передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.233\~КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (ч.З). Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу (ч.4). Відповідно до статті 234\~КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Отже, строк звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано нормами КЗпП України, а не нормами ЦК України. При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, завданої діями працівника, суди повинні перевіряти, чи додержався власник або уповноважений ним орган установленого статтею 233\~КЗпП України річного строку з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення до суду з позовом про її відшкодування. Так, відповідно до статті 1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотньої вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред`явлення регресного позову. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотньої вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Відповідно до частини третьої статті 233\~КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. У відповідності до роз`яснень, визначених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233\~КзпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. Отже, строк звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано нормами КЗпП України, а не нормами ЦК України, як про це помилково вважає позивач. Враховуючи, що кошти по рішеннях виплачено в 27 грудня 2022 року, саме з цього часу слід обраховувати строк позовної давності. Строк звернення до суду закінчився 27 грудня 2023 року, а представником позивача подано позов 29 лютого 2024 року тобто з пропуском строку, що є підставою для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed