Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

В липні 2020 р. позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом (т. 1, а.с. 1-3) до [PERSON] , в якому просив суд визнати заповіт, складений [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений 23 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмакою І.П. - недійсним. Позивач зазначав, що 23.12.2019 року його дядько [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] . Зазначений заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. Також зазначив, що його дядько [PERSON] мав захворювання, і [INFO] він помер в Київському міському клінічному онкологічному центрі (м. Київ, вул. Верховинна, 69). Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем був рідний брат спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , і який є батьком позивача. У зв`язку з чим позивач є спадкоємцем за правом представлення. Ухвалою суду від 23.07.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого провадження. У відзиві на позовну заяву (т. 1, а.с. 45-49) представник відповідача проти позову заперечив, вказавши, що у 2019 році [PERSON] був стороною як попереднього договору купівлі-продажу, так і двох договорів купівлі-продажу нерухомого майна, під час яких його дієздатність перевірялася нотаріусами відповідно до статті 43 Закону України «Про нотаріат» (т.1, а.с. 52-59). Окрім того, повідомив, що [PERSON] працював на посаді охоронця в ТОВ «ОХОРОННА КОМПАНІЯ «КАРДИНАЛ» і у зв`язку з чим обов`язково проходив медичне обстеження, зокрема 21 лютого 2018 року [PERSON] проходив медичне обстеження в Київському міському психоневрологічному диспансері № 2 і отримав медичну довідку про проходження обов`язкового попереднього та періодичного психіатричного огляду серії 10ААЄ №015557. В зазначеній довідці зазначено, що психіатричні протипоказання для роботи охоронцем без зброї не виявлено. Згідно довідки № 393634 виданої 21 лютого 2018 року Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «СОЦІОТЕРАПІЯ» [PERSON] 1954 року народження, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебував (т.1, а.с.50-51). Посилаючись на зазначені обставини, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. У судове засідання позивач не з"явився, належним чином судом повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання не з"явилися, подали заяву про слухання справи у їхню відсутність та просили відмовити в задоволенні позову. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. . у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності позивача та його представника, приватного нотаріуса Бурмака І.П. Відповідно до пояснень третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. (т.1, а.с. 81 - 82), нотаріус посвідчила заповіт [PERSON] 23 грудня 2019 року за реєстровим №7880 за місцем його знаходження: а саме в приміщенні Київської міської клінічної лікарні № 5, за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 11. Відповідно до ст. 43 Закону України «Про нотаріат» особу [PERSON] [INFO] встановлено відповідно до його паспорту. 27 липня 2020 року до приватного нотаріуса звернулася [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті померлого [INFO] - [PERSON] . 18.02.2021 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи (т.1, а.с. 88). 18 лютого 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представників сторін щодо витребування доказів (а.с. 92). 02.03.2021 року на виконання ухвали до суду від третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. фотокопія спадкової справи № 4/2020 на 126 арк. (т. 1, а.с. 97-224) 12 березня 2021 року на виконання ухвали до суду надійшли матеріали з комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 5» (т. 1, а.с. 234-236). 01 червня 2021 року на виконання ухвали до суду надійшли матеріали з комунального некомерційного підприємства «Київській міській онкологічний центр» (т. 1, а.с. 237-247). Станом на 05.01.2023 року вищезазначена справа надійшла до суду без виконання. Ухвалою суду від 22.02.2023 (т.2, а.с. 49-50) клопотання представника відповідача повторно направити справи на посмертну судово-психіатричну експертизу задоволено. 08.06.2023 року від державної установи «Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта за № 469 від 23.05.2023 р. (т.2, а.с. 55-63). Згідно висновку судово-психіатричного експерта за №469 від 23.05.2023 р. (т.2, а.с. 63): 1. На момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р. [PERSON] ознак будь-якого психічного розладу - не виявляв. 2. За своїм психічним станом на момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р. [PERSON] усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. В наданих експертам матеріалах відсутні дані, які б вказували на вплив медичних препаратів на усвідомлення [PERSON] значення своїх дій та можливість керувати ними в момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р. 4. На момент складання та підписання заповіту від 23.12.2019р. [PERSON] ознак будь-якого психічного розладу не виявляв. За своїм психічним станом в той період часу усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] помер (т.1 а.с. 111). Позивач, [PERSON] є племінником [PERSON] (т. 1 а.с. 10-13). Заповіт [PERSON] від 23.12.2019 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П. за реєстровим №7880 (т. 1 а.с. 66). Відповідно до заповіту від 23.12.2019, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П., [PERSON] заповів [PERSON] все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він матиме право за законом (т. 1 а.с.66). Обґрунтовуючи позов, позивач вказав, що на момент складання заповіту [PERSON] мав захворювання та приймав ліки, у зв`язку з чим не усвідомлював значення своїх дій, а від так заповіт підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2023 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бурмака І.П., про визнання заповіту недійсним призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (т. 2 а.с. 66-67). Відповідно до висновку судового-психіатричного експерта № 469 Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 25.05.2023 [PERSON] станом на 23.12.2019р. ознак будь-якого психічного розладу - не виявляв, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що на час складання заповіту - 23.12.2019, [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, позивачем суду не надано. Отже, враховуючи те, що станом на 23.12.2019 [PERSON] усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ним, доказів того, що на час вчинення правочину покійний страждав на будь-які психічні хвороби чи за станом свого здоров`я не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, позивачем не надано, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed