Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язати Бурмістрову Наталію Вікторівну поновити строк на видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 31.10.2023 року відповідач видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2023 року від [PERSON] після померлого [INFO] , батька [PERSON] , відмоввлено на підставі ст. 49 ЗУ «Про нотаріат». Підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій, є те, що [PERSON] на день смерті свого батька [PERSON] , була зареєстрована та проживала за іншою адресою та не звернулася з відповідною заявою про прийняття спадщини у всатновлений 6-ти місячний строк за місцем свого фактичного перебування. Проте, позивач вказує, що після закічення навчання у середній школі з літа 2020 року, фактично проживала з батьком за зареєстрованою адресою місця постійного проживання [PERSON] . Звертає увагу на те, що [INFO] в місті Маріуполь Донецької області загинув від обстрілів її батько, але остання і після його смерті та до евакуації 22.06.2022 року продовжувала проживати за адресою: [ADDRESS] , та вважає, що прийняла спадщину від свого батька. У зв`язку з неправомірною відмовою нотаріуса звертається з вказаним позовом до суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.01.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Статею 45 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Якщо заява чи інший документ підписані за відсутності нотаріуса, особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, повинна особисто підтвердити, що документ підписаний нею. Судом встановлено, що постановою від 31.10.2023 року за вих №124 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурмістрової Н.В. було відмовлено [PERSON] у її заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] на ім`я [PERSON] , на підставі ст. 49 ЗУ «Про нотаріат». В зазначеній постанові вказано, що так як спадкоємець [PERSON] , на день смерті свого батька була зареєстрована та проживала за іншою адресою та не звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини в установлений законом 6-ти місячний строк, вона вважається такою особою, що не прийняла її, підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса немає. Частиною 1 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги; Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.3.19, 3.20 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Викладені вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами свідчать про те, що дії нотаріуса Бурмістрової Н.В. були правомірними, так як позивачем не було надано нотаріусу документи про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно п.3.3, 3.4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Згідно ст.50 закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Беручи до уваги, що позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що не заперечує сама позивач, а також те, що постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1268 ЦК України), суд дійшов висновку про те, що позивач станом на31.10.2023 року, коли була винесена оскаржувана постанова нотаріуса, не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи, що позивачка не прийняла спадщину після смерті [PERSON] , нотаріус Бурмістрова Н.В. у відповідності до вимог закону, обґрунтовано винесла постанову від 31.10.2023 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO] . Беручи до уваги, що оскаржувана постанова нотаріуса є законною і обґрунтованою, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про скасування постанови приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бурмістрової Н.В. 31.10.2023 року про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, суд бере до уваги і те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту права позивача на спадкування, оскільки саме по собі скасування постанови, вираженої у відмові видати свідоцтво про право на спадщину, в цілому не забезпечує поновлення права позивача на спадкування, так як не тягне за собою будь-яких юридично значимих для неї наслідків, а зобов`язання нотаріуса вчинити нотаріальну дію, зокрема видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в цілому, виходить за межі повноважень суду. Ефективним способом захисту прав спадкоємця в даному випадку, є вимога про визначення додаткового строку для прийняття заяви про прийняття спадщини. З урахуванням вищевикладеного суд відмовляє в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. Судові витрати позивача відносяться на її рахунок і відшкодуванню їй не підлягають.

Outcome: dismissed