Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

У вересні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача [PERSON] біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до актового запису № 153 від 22 липня 2020 року, здійсненого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, а саме в графі: «відомості про дитину», змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », всі інші відомості про дитину залишити без змін. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивачка та відповідач, познайомились в червні 2019 року, спочатку знайомство носило товариський характер. З часом стосунки набули інтимного характеру, внаслідок чого вона завагітніла. Повідомивши відповідача про вагітність, він обіцяв зареєструвати відносини та оформити своє батьківство, але цього зроблено не було, та й з часом взагалі припинив будь-які відносини з нею. [INFO] вона народила доньку - [PERSON] . Біологічним батьком дитини, є відповідач, оскільки в інших відносинах вона не перебувала. Про народження дитини відповідачу було достеменно відомо, але він відмовився реєструвати себе батьком дитини. 22.07.2020 року вона звернулась до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою отримання свідоцтва про народження дитини. На момент зачаття та народження дитини у зареєстрованому шлюбі вони не перебували, в зв`язку з чим запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. В графі походження дитини вона хотіла залишити прочерк або вказувати відповідача. Проте їй було повідомлено, що зараз прочерк у свідоцтвах про народження не ставлять та порадили їй у графі батька вказати своє прізвище, а по батькові вказати ім`я відповідача. Про те, що біологічним батьком [PERSON] є відповідач, він знав відразу, оскільки на той час в інших відносинах позивачка не перебувала, після народження дитини, вона повідомила про це відповідача, що він є біологічним батьком дитини. З моменту народження дитини відповідач ніякої допомоги не надавав. Дитина проживає з нею, та перебуває на її утриманні. На підставі вищевикладеного, вона просить суд встановити батьківство, внести зміни до актового запису про народження дитини та стягнути аліменти. 07 вересня 2023 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 06 жовтня 2023 року 10 год. 30 хв.. 13 грудня 2023 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області у даній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. 29 березня 2024 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов висновок експерта №103-11-2024, ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 29 березня 2024 року провадження у даній справі було поновлено та призначено підготовче судове засідання. 23.04.2024 через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на проведення експертизи в розмірі 16 302 грн. 00 коп. 24.04.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивачка подала заяву, в якій зазначила, що заявлені нею позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити частково. Третя особа подала заяву, в якій просила розглянути дану справу за відсутності представника Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Суд, вивчивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі, та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що в червні 2019 року між позивачкою та відповідачем склались дружні стосунки, та з часом зав`язалися стосунки інтимного характеру, в результаті яких позивачка завагітніла, та [INFO] народилась дочка - [PERSON] . Відповідач знав про вагітність, та мав намір оформити стосунки офіційно, але цього зроблено ним не було. Також відповідач відмовився зареєструвати дитину як свою дочку. 22.07.2020 року вона звернулась до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з метою отримання свідоцтва про народження дитини. На момент зачаття та народження дитини у зареєстрованому шлюбі вони не перебували, в зв`язку з чим запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. В графі походження дитини вона хотіла залишити прочерк або вказувати відповідача. Проте їй було повідомлено, що зараз прочерк у свідоцтвах про народження не ставлять та порадили їй у графі батька вказати своє прізвище, а по батькові вказати ім`я відповідача. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Обухівським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] , народилась [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 22.07.2020 року зроблено відповідний актовий запис № 153, батьком дитини зазначено - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с.9). Згідно висновку експерта Київського міського бюро судово-медичної експертизи №103-11-2024 від 19.03.2024 року вірогідності підтвердження батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. У п. 5 Постанови визначено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. І Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 525 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану. їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану. їх поновлення та анулювання, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved