Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

\~ \~ \~керівник Жовківської\~окружної прокуратури\~звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до [PERSON] , третя особа: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про конфіскацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Просить суд: 1) конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) із кадастровим номером 4622787200:13:000:0034 площею 1,06\~га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису на право власності 15516708, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 444044646227), яка знаходиться на території Жовківської територіальної громади Львівського району (колишньої Зіболківської сільської ради, Жовкіського району) Львівської області. 2) судові витрати покласти на [PERSON] та стягнути в користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02910031, UA138201720343140001000000774 у ДКСУ у м.\~Києві, (79005, м.\~Львів, проспект Шевченка, 17/19), з підстав зазначених у позовній заяві. Просить суд позовні вимоги задоволити. Прокурор надав на адресу суду клопотання про слухання справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а саме без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Просить позовні вимоги задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином в тому числі шляхом оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України. Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв про відкладення судових засідань, відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи - Головного управління\~Держгеокадастру у\~Львівській області будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання , не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив , суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану нею заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі відповідача та про постановлення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~ що\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.09.2014 у справі №1650 виданого Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області [PERSON] , будучи громадянкою російської федерації, набула право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 4622787200:13:000:0034 площею 1,06\~га, яка знаходиться яка знаходиться на території Жовківської територіальної громади Львівського району (колишньої Зіболківської сільської ради, Жовківського району) Львівської області, що видно з копії такого свідоцтва (а.с.18). 02.09.2014 року [PERSON] зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельну ділянку із кадастровим номером 4622787200:13:000:0034 площею 1,06\~га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (номер запису на право власності 15516708, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 444044646227), що видно з копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.10-11). Згідно із ст.\~125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Водночас, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав , листа Управління Служби безпеки України у Львівській області від 14.08.2023 № 62/44-1598 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.09.2014 №1650 (копії яких є в матеріалах справи) є громадянкою російської федерації. Відповідно до ч.\~1 ст.\~1 Закону України «Про правовий статус іноземцівта осіб без громадянства» офіційним документом, який посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує їх право на проживання в Україні є посвідка на постійне або тимчасове проживання. Указані посвідки видаються територіальними органами Державної міграційної служби, центром державного підприємства, що належить до сфери управління Державної міграційної служби, або центром надання адміністративних послуг за місцем проживання іноземця або особи без громадянства, а інформація про таких осіб з 06.06.2012 зазначається в Єдиному державному демографічному реєстрі. Як вбачається з копії інформації Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області №\~4601.11.1-12791/46.1-23 від 24.10.2023 р. (а.с. 18) [PERSON] паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася, посвідкою на постійне або тимчасове проживання не документувалася, а також не значиться як зареєстрована на території Львівської області. Таким чином, встановити місце реєстрації та проживання [PERSON] , [INFO] , в Україні не представляється можливим. Відповідно до ст.\~ст.\~ 15,\~16 Закону України «Про державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, а саме: кадастровий номер, місце розташування, площа, цільове призначення (категорія земель), інформація про її власників. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру, земельна ділянка із кадастровим номером 4622787200:13:000:0034 площею 1,06\~га є землею сільськогосподарського призначення. Таким чином, право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 4622787200:13:000:0034 площею 1,06\~га, яка знаходиться на території Жовківської територіальної громади Львівського району (колишньої Зіболківської сільської ради, Жовківського району) Львівської області, у [PERSON] виникло з моменту державної реєстрації цього права, а саме 02 вересня 2014 року. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб"єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб"єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об"єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч.\~3 ст.\~81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об"єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п"ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно, за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.\~ч.\~2,\~4 ст.\~145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 ч.\~1 ст.\~346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно із ст.\~354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 ст.\~41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 02.09.2014 по даний час) не відчужила її, є підстави для їх конфіскації у власність держави. Відповідно до ч.\~4 ст.\~145 Земельного кодексу України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено Законом України «Про центральні органи виконавчої влади». За змістом ст.\~2 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» діяльність центральних органів виконавчої влади ґрунтується на принципах верховенства права, забезпечення дотримання прав і свобод людини і громадянина, безперервності, законності, забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості, відповідальності. Згідно з п. п. 42 п. 4 Положення «Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом. Відповідно до ст.\~5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та постанови Кабінету Міністрів України №\~15 від 14.01.2015 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру є центральним органом виконавчої влади, до повноважень якої, згідно з ст.\~6 цього Закону, належить здійснення контролю за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Статтею 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що основним завданням державного контролю за використанням та охороною земель є запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення. Відповідно до ч.\~4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 21.05.2021 №248, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Таким чином, враховуючи зазначені положення Земельного кодексу України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, саме Головне управління Держгеокадастру у Львівській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч.\~ч.\~2, 4 ст.\~145 Земельного кодексу України, звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки. Судом встановлено, що враховуючи виявлені порушення та зазначені положення законодавства,

Outcome: approved