Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 07.11.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що перебуваючи у шлюбі у відповідача та позивача [INFO] народилася донька [PERSON] . 30.01.2009 шлюб сторін був розірваний. Участі у вихованні спільної дитини та матеріальному забезпеченні чоловік [PERSON] не приймав, починаючи з періоду досягнення нею 11 місячного віку. Починаючи з 2011 року позивач стала проживати однією сім`єю, без укладення шлюбу з [PERSON] , а 28.06.2022 вони одружились. Починаючи з того часу [PERSON] взяв на себе всі витрати по матеріальному забезпеченні дитини, а також турботу про неї, на духовному рівні. Заборгованість [PERSON] на користь [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] становить станом на 01.10.2023 - 33003,15 грн. Відповідач не підтримує відносин із своєю донькою [PERSON] з часу припинення шлюбних відносин з позивачем, тобто він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків з дня коли [PERSON] виповнилося лише 11 місяців від народження, зокрема ніколи не цікавився життям [PERSON] , її навчанням, здоров`ям, не вітав з днем народження, відповідно не дарував подарунки і взагалі не забезпечував дитину. Відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.12.2021 у справі № 710/1453/17. Вищевказана судова справа набула розголосу у 2022 році, після чого цькувань від однокласників, які обзивали дитину донькою злодія, що душевних переживань. 3 огляду на що, донька звернулася до позивача з проханням надати їй згоду на зміну прізвища з « [PERSON] » на прізвище чоловіка, якого вона вважає своїм батьком, тобто мого теперішнього чоловіка - « [PERSON] », аби таким чином звільнитися від клейма «доньки злочинця». В свою чергу Відповідач взамін надання згоди з його боку, як батька на зміну прізвиша [PERSON] потребував від позивача нотаріально завірену заяву про «сплату» ним аліментів в повному обсязі, адже станом на 01.10.2022 за Відповідачем утворилася заборгованість по аліментах в розмірі 184963,10 грн. За для психічного здоров`я доньки позивач вимушена була піти на шантаж Відповідача. На підставі заяви державним виконавцем Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Відповідачу була списана в повному обсязі заборгованість по аліментах, при тому, що фактично [PERSON] не було сплачено жодної копійки на погашення боргу по аліментах який виник станом на 01.10.2022. Після чого Відповідач нарешті дав свою згоду на зміну прізвища донці, яка 10.11.2022 змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Разом з тим зміна прізвища дитини не встановлює правового зв`язку між нею та теперішнім чоловіком позивача - [PERSON] , який майже протягом всього жипя дитини піклується про неї, забезпечує та загалом вважає [PERSON] своєю донькою і мають спільне бажання оформити юридично свої відносини, як батька та доньки, тобто усиновити [PERSON] . Відповідач надав відзив на позов 04.01.2024, в якому вказав, що позов не визнає і просив у задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що дійсно сторони проживали у шлюбі та у них є спільна дитина [PERSON] , однак після розірвання шлюбу через неприязні відносини з позивачем зв`язок із донькою був тимчасово втрачений, адже позивач перешкоджала спілкуванню. З 2011 року, як зазначає і сама [PERSON] позовній заяві, вона стала проживати однією сім`сю з іншим чоловіком, тому відносини сторін суттєво погіршилися, зустрічатися із донькою позивачка забороняла. Відповідач може припускати, що доньці матір взагалі не розповідала про нього, оскільки коли донька пішла до школи, відповідач приїздив кілька разів намагався з нею поспілкуватися, пояснив [PERSON] , що він її батько, однак дитина була розгубленою, так як називала батьком іншого чоловіка співмешканця матері. Спілкуватися [PERSON] стала з відповідачем в більш дорослому віці, вона приходила до відповідача додому, познайомилася з сестрою [PERSON] та донькою дружини відповідача [PERSON] . Відповідачу було відомо, що на виконанні у Шполянському відлілі державної зиконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області знаходився зиконавчий лист, виданий Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] . Відповідач по можливості інколи вносив платежі на погашення аліментів. Однак, в зв`язку з відсутніспо постійної роботи та стабільного заробітку, а також наявністо на утриманні дружини і двох неповнолітніх дітей, відповідачу не завжди вдавалося здійснювати погашення боргу по аліментах. В жовтні 2022 року позивачка і донька [PERSON] звернулися до відповідача з питанням погашення заборгованості по аліментах, а також надання відповідачем згоди доньці на зміну прізвища. Донька мотивувала підстави для зміни прізвища тим, що в неї є брат [PERSON] та сестра [PERSON] . Її матір [PERSON] одружилася із вітчимом [PERSON] і теж змінила прізвище на « [PERSON] », тобто в сім`ї всі мають прізвище « [PERSON] » окрім неї, тому вона не хотіла вирізнятися і бажала змінити прізвище на « [PERSON] ». Відповідач не став перечити бажанню доньки та дав згоду на зміну її прізвиша. Між відповідачем та позивачкою було вирішено питання щодо погашення відповідачем заборгованості по сплаті аліментів на угримання доньки [PERSON] . Відповідач сплатив обумовлену сторонами суму коштів позивачці, вона погодилася на закриття виконавчого провадження та добровільно написала заяву про сплату аліментів. Отже, станом на 01.11.2022 жодної заборгованості по сплаті аліментів у відповідача не існувало. Натомість, варто зауважити, що в січні 2023 року донька сторін [PERSON] , прийшла додому до відповідача та звернулася з проханням до батька, щоб він забрав її проживати до себе, оскільки вона матір`ю свариться, не знаходить спільної мови. Відповідач пояснив доньці, що він не заперечує, щоб вона стала проживати однак для цього потрібно повідомити матір i отримати згоду служби так як до цього часу [PERSON] проживала матір`ю в селі Матусів. Дана розмова була записана відповідачем за допомогою мобільного телефону. Підставою для позбавлення відповідача батьківських прав позивачка вважає факт ухилення відповідача від виховання та утримання доньки [PERSON] , на підтвердження чого надає розрахунок заборгованості по аліментах та довідки з навчального і медичного закладів однак наявність заборгованості по аліментам сама по собі не є підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав. З приводу висновку комісії з питань захисту прав дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньот доньки [PERSON] від 10.11.2023, слід зазначити наступне Комісія з питань захисту прав дітей прийняла вказаний висновок лише на підставі наданих позивачкою документів, батько дівчинки [PERSON] на засідання комісії запрошений не був, будь-яких пояснень комісія від батька не отримувала, не намагалися з`ясувати, які дійсно відносини існують між батьком і дитиною, тобто комісією прийнято рішення в односторонньому порядку. Комісія проігнорувала норми законодавства і не здійснила виклик батька на засідання комісії, Враховуючи той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, тому відповідач вважає, що комісія не намагалася встановити чи являється [PERSON] злісним ухилянтом від виконання батьківських обов язків, чи в силу певних відносин між батьками дитини і певними життєвими обставинами він не в змозі був приймати участь у вихованні [PERSON] . Комісісю не було з`ясовано думки відповідача з приводу позбавлення його батьківських прав, не встановлено, які почугтя має батько дитини, яку він має характеристику за місцем проживання. 10.01.2024 позивач надав відповідь на відзив, вказавши, що відповідач на підтвердження вказаних ним у відзиві обставин щодо його спілкування з донькою та вчинення позивачем перешкод щодо його участі у вихованні [PERSON] не надає жодного належного та допустимого доказу. Також відповідач не надає доказів, де він взяв станом на 28.10.2022 кошти на погашення ваборгованості повному обсязі, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 01.10.2022 становила 184963,10 гривень, не маючи роботи та маючи на утриманні дружину двох неповнолітніх дітей. Факт заперечення Відповідачем проти позову дійсно свідчить про інтерес батька до дитини, однак виявлений він з боку Відповідача не в інтересах дитини, а виключно в інтересах самого Відповідача, оскільки наявність у нього доньки в собливий період надає певні права її батьку. 15.01.2024 відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, вказуючи, що оскільки на момент проведення звукозапису (січень 2023 року) розмови батька [PERSON] із своєю донькою, [PERSON] , донька не мала повної пивільної дієздатності, тому її батько являючись законним представником мав право на проведення аудіозапису розмови без її згоди, оскільки така згода надається батьками неповнолітніх дітей. Крім того, даний аудіозапис був зроблений з метою захисту прав неповнолітньої доньки, для подання до органів опіки піклування, оскільки вона просила батька, щоб батько забрав до себе проживати, так як з матір`ю у неї виникали конфлікти. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 14.11.2023 було відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 17.01.2024 було витребувано докази, зокрема з [INFO] інформацію про, те: чи надавалася [PERSON] , [INFO] , відстрочка від мобілізації та чи стала наявність у нього неповнолітньої доньки [PERSON] підставою для надання такої відстрочки; чи зберігаються в матеріалах особової справи військовозобов`язаного [PERSON] , [INFO] , документи та/або копії з них видані на ім`я [PERSON] та заяви або копії з них видані від імені [PERSON] . Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 01.02.2024 було закрите підготовче провадження та призначена цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Матусівської сільської ради Черкаської області про позбавлення батьківських справ до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання з`явилися, просили позов задовольнити та надали пояснення аналогічні до змісту позовної заяви та відповіді на відзив. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, заперечували щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві та запереченнях відповідь на відзив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Матусівської сільської ради Черкаської області в судове засідання з`явився та позов підтримав повністю. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.08.2018, видане Виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області (повторно) та свідоцтво про зміну імені серія [NUMBER] , видане 10.11.2022 Шполянським відділом реєстрації актів цивільного стані у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ( Том 1 а.с.11, 18). [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 30.01.2009, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області (Том 1 а.с.10, 92). Згідно виконавчого листа від 03.10.2008 справа №2-1146/08 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня подачі виконавчого листа до досягнення дитиною повноліття (Том 1 а.с.12). [PERSON] одружилась із [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (Том 1 а.с.13). У подружжя [PERSON] та [PERSON] є двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про народження (Том 1 а.с.14-15). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 31.10.2022 №4982, наданого державним виконавцем Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 01.10.2022 заборгованість по сплаті аліментів в [PERSON] становить 184963,10 грн. (Том 1 а.с.16). За змістом заяви про сплату аліментів [PERSON] повідомила про сплату 28.10.2022 [PERSON] заборгованості по аліментам на утримання доньки [PERSON] , а також про сплату 28.10.2022 [PERSON] заборгованості по аліментам на перед на період часу до 16.02.2026 на утримання доньки [PERSON] . Заява посвідчена приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області, № в реєстрі 1360 (Том 1 а.с.17, 100). Згідно з розрахунком заборгованості по аліментах від 16.10.2023 №15589, наданого державним виконавцем Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірманом В.А. , станом на 01.10.2023 заборгованість по сплаті аліментів в [PERSON] становить 33003,15 грн. (Том 1 а.с.19-20). Відповідно до довідки №242/02-29 від 04.10.2023 [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , одна виховує дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймає (Том 1 а.с.21). За змістом пояснення вуличного депутата Ситник О. М. №102 від 05.10.2023 [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , одна виховує дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймає. (Том 1 а.с.22). [PERSON] навчається у 10 класі Матусівського ліцею № 2, у шкільному житті дочки участь бере лише мати, а біологічний батько не приймає участі ( довідка №92 від 03.10.2023, видана директором Матусівського ліцею №2 Матусівської сільської ради в с. Матусів Звенигородського району Черкаської області [PERSON] (Том 1 а.с.23). За даними характеристики, наданої класним керівником 1-4 класів Матусівського ліцею №2 [PERSON] , в початковій школі [PERSON] була старанною, вихованою дитиною, приймала активну участь в житті класу, мала організаторські здібності. Грала головні ролі в класному театрі. Мала достатній рівень знань. Завжди спокійна, врівноважена, охайна, не конфліктна, вміла знаходити спільну мову з однокласниками. Мама цікавилася навчанням дитини, не пропускала жодних батьківських зборів, разом з донькою приймала активну участь у всіх виховних заходах класу. Батько дитини участі у вихованні дитини не приймав. Зовсім не цікавився життям дочки, на зборах не був ні разу, не цікавився навчанням дитини, її успіхами і досягненнями. Жодної покупки для дитини тато не зробив. (Том 1 а.с.24). Відповідно до пояснюючої записки №101 від 12. 10.2023 [PERSON] , про те, що працюючи вихователем дошкільним підрозділом «Малятко» Матусівського ліцею №2 в період з 2012 по 2015 роки, вихованкою дошкільної групи була [PERSON] за час перебування в дошкільному закладі, участі у освітньо-виховному житті дитини та співпрацею з закладом довкілля, займалася мама, [PERSON] та її батьки (дідусь та бабуся дівчинки), а саме підготовка і участь у святах та розвагах, батьківські збори, тренінги для батьків та дітей, на всіх заходах була присутня тільки мама. Батько дитини на жодному заході не був присутній, вихованням дитини не займався в дошкільному заході не відвідував. (Том 1 а.с.25). [PERSON] , [INFO] , відвідує сімейного лікаря виключно в присутності матері та проходить профілактичні щеплення вчасно, що підтверджується довідкою б/н від 03.10.2023 виданою Матусівською амбулаторією загальної практики - сімейної медицини. (Том 1 а.с.26). [PERSON] засуджени 20.12.2021 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком 2 роки (Том 1 а.с.27-30). Рішенням Матусівської сільської ради від 10.11.2023 №142 «Про затвердження висновку комісії з питань захисту прав дітей» затверджено висновок комісії з питань захисту прав дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , згідно якого « [PERSON] став проживати окремо від дочки та дружини займався виключно своїм життям. Взагалі перестав цікавитися своєю дитиною. Батько пе виявляв жодного бажання займатися її вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримашия малолітньої доньки не надавав. Відповідно до наявної інформації Шполянського ВДВС згідно довідки №80, від 06.11.2023 р., [PERSON] не отримувала аліменти [PERSON] період з 01.05.2023 по 01.11.2023p. Також [PERSON] надала копію рішения Смілянського районного суду про вчинсння [PERSON] , кримінального правопорутення… Служба у справах дітей Матусівської сільської ради обстежила умови проживання дитини за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідиим для комфортного проживания, навчання та проведення дозвілля… Враховуючи наведене, вважаємо, що доцільно позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до дочки [PERSON] , [INFO] » (Том 1 а.с. 51-53). [PERSON] одружився із [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (Том 1 а.с.93). У подружжя [PERSON] та [PERSON] є спільна донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] (Том 1 а.с.94). Разом із подружжям [PERSON] - [PERSON] проживає донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] (Том 1 а.с.95-99). За змістом заяв [PERSON] про сплату аліментів від 28.10.2022, адресовані в.о. начальника ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області [PERSON] просила не стягувати на її користь штраф за сплатою аліментівта повернути виконавчий лист про стянення на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON] (Том 1 а.с.102-103). Відповідно до постанови про про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.11.2022 державним виконавцем Шполянського відділу ДВС у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено цю постанову у зв`язку із зверненням [PERSON] (Том 1 а.с. 104). [PERSON] характеризується позитивно згідно із характеристикою від 03.01.2024, виданою за місцеим проживання головою вуличного комітету (Том 1 а.с.127). [INFO] повідомив, що [PERSON] , [INFO] , на обліку Шполянського РВК Черкаської області знаходився як призовник до 07.09.2005. Для постановки на військовий облік військовозобов`язаних 04 липня 2022 року гр-н [PERSON] пройшов військово-лікарську комісію при [INFO] , але військово- обліковий документ не отримав, на облік військовозобов`язаних [INFO] не став. Відстрочку від призову по мобілізації гр-н [PERSON] не отримував (Том 1 а.с.157). Судом допитані в судовму засіданні свідки, зокрема: -свідок [PERSON] повідомив, що пепребуваючи в домоволодінні відповідача бачив як до [PERSON] в січні 2023 приходила донька [PERSON] . Такж ще одного разу бачив як [PERSON] відвідувала свого батька: -свідок [PERSON] , яка на даний час є дружиною відповідача, повідомила, що її чоловік [PERSON] спілкується із своєю донькою [PERSON] та допомагає їй матеріально; -свідок [PERSON] розповіла що [PERSON] приходила до її вітчима і просила допомогти у вирішенні конфлікту з матір`ю [PERSON] , декілька раз приходила [PERSON] не сама, а зі своїм хлопцем. Також в судовому засідання заслухана позиція [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що вважає, що її батько має бути позбавлений батьківських прав. Крім того, пояснила, що телефон батька знайшла в інтернет мережі. Потім телефонувала до батька та просила про надання згоди на зміну прізвища, також повідомила, що приходила до батька додому та просила допомогти вирішити конфлікт з матір`ю. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у змісті постанови від 30.05.2018 у справі № 553/2563/15-ц. Відтак, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Вказаний висновок викладено у змісті постанови Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У рішенні ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, §54, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання (рішення ЄСПЛ від 30.06.2020 у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11) Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Суд, на підставі оцінених доказів, з урахуванням якнайкращих інтересів неповнолітньої дійшов висновку стосовно передчасності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин конкретної справи позивачем не доведено й судом не встановлено. Суд ураховує, що відповідач не є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дитину, а тому розрив із нею сімейних відносин не відповідає інтересам останньої. Суд оцінює критично та не бере до уваги аудіозапис розмови [PERSON] з батьком [PERSON] і [PERSON] , так як вважає такий доказ неналежним та недопустимим в силу ст.78-79 ЦПК України. Висновок органу опіки та піклування Матусівської сільської ради від 10.11.2023 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, носить рекомендаційний характер, не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідача такого заходу, як позбавлення батьківських прав, винесений без будь-якої інформації зі сторони відповідача, у вказаному висновку не наведено належних підстав та достатніх аргументів, які б вказували на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дітини та не вказано про встановлені фактичні обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки, висновок здійснений без урахування характеристики батька дитини та його ставлення до виконання батьківських обов`язків, а тому відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд не бере його до уваги. Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Натомість, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у зв`язку із неналежним поводженням щодо дітей, позивачем не доведено належними та допустимим доказами ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування батьківськими обов`язками, а позбавлення відповідача батьківських прав стосовно доньки [PERSON] є передчасним і таким, що суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що в даній справі кожен із батьків не діє в інтересах доньки [PERSON] . Щодо позиції неповнолітньої щодо позбавлення батьківських прав її батька суд враховує, що така позиція дитини є наслідком впливу інших осіб, а не її власною думкою. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Суд дійшов висновку про те, що підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Щодо судових витрат. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу відповідачем надані: копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія №001079 від 15.02.2019, копія договору про надання правничої (правової) допомоги №214 від 18.12.2023 та додаткові угоди від 29.12.2023 та від 01.02.2024, квитанції до прибуткового касового ордеру від 15.01.2024 на суму 4500,00 грн. та від 12.03.2024 на суму 6300,00 грн., акти виконаних робіт від 15.01.2024 та від 12.03.2024, детальний опис робіт від 13.03.2024 (Том 1 а.с.57-62, 105-109, 128-131, 233-236). Ураховуючи наведене, з позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені відповідачем у розмірі 10800,00 гривень. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. На підставі викладеного та

Outcome: approved