Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~В лютому 2024 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Трун О.В., до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 28.02.2018 по 15.10.2020, звільнений за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України. \~ \~ \~ \~При звільненні підприємство не провело з ним повного остаточного розрахунку по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст.116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року (справа № 204/8616/23) з ТОВ «Краснолиманське» на його користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 121795,76 грн. \~ \~ \~ \~16 січня 2024 року рішення суду в примусовому порядку виконано в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Як вбачається з квитанції № 156040 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС відповідачу було доставлено позовну заяву [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі 07.06.2023. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки виплати сум, що належать йому при звільненні, з 08.06.2023 по 08.12.2023 (6 місяців), що становить 132 робочі дні, в сумі 131670 грн (а.с.2-4, 29). Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 березня 2024 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.19). \~ \~ \~ \~У встановлений судом строк відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, вважаючи їх такими, що порушують його права та законні інтереси, зазначив, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем в період з 28.02.2018 по 15.10.2020. \~ \~ \~ \~У 2023 році [PERSON] звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2023 з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 121\~795,76 грн без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Судове рішення виконано в повному обсязі, що не заперечує сам позивач. \~ \~ \~ \~З урахуванням обставин справи суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. \~ \~ \~ \~Відповідач просив відмовити в позовних вимогах [PERSON] до ТОВ «Краснолиманське» в повному обсязі (а.с.22-25). Проаналізувавши позовні вимоги і заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, оцінивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих сторонами письмових доказів, суд доходить наступних висновків. Позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 28 лютого 2018 року по 15 жовтня 2020, працюючи гірником очисного забою підземним 4 та 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, звільнений за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України (а.с.8). Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором. Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч.2 ст.116 ЦПК України). Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (ч.1); при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника; якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті (ч.2). Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З квитанції № 156040 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС позовна заява з додатками була доставлена ТОВ «Краснолиманське» від представника позивача [PERSON] 07.06.2023 (а.с.9). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 121795,76 грн без утримання всіх обов`язкових платежів (а.с.10-11). Відповідно до платіжної інструкції № 3012 [PERSON] сплачено борг, стягнутий з ТОВ «Краснолиманське» згідно з виконавчим листом № 204/8616/23, виданим Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 28.12.2023, в розмірі 121795,76 грн (а.с.12). Згідно з довідкою ТОВ «Краснолиманське» № 186 від 14.03.2024 середньоденний заробіток [PERSON] на дату звільнення склав 997,50 грн (а.с.27). \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач має право на відшкодування йому середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 08.06.2023 по 08.12.2023 (за 6 місяців) в сумі 131\~670 грн (997,50 грн х 132 дня), де 997,50 грн - середньоденний заробіток позивача, 132 - кількість робочих днів затримки розрахунку. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1053,36 грн необхідно покласти на відповідача у зв`язку із задоволенням позову (а.с.1, 31). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.47, 94, 115-117 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved