Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі\~1/4\~частки від\~всіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менш ніж\~50\~відсотків від\~прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття та також аліментів на утримання колишньої дружини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4\~частки від\~всіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менш ніж\~одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2023 року до досягнення дитиною трирічного віку до 06.10.2024 року. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , з 08 травня 2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак станом на дату звернення до суду із даним позовом питання про розірвання шлюбу розглядається у судовому порядку. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги в повному обсязі, а вона не може самостійно забезпечити достатній рівень життя дитині та собі, тому змушена звернутись до суду з позовом. Просить допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи. Позивачка про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Відповідач [PERSON] про дату та час засідання повідомлявся належним чином, направив до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та відповідач [PERSON] , уклали шлюб 08 травня 2021 року, який зареєстровано у Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за актовим записом № 327, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно до положень ст.\~51\~Конституції України та\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2\~ст. 181 СК України). Частиною 3\~статті 181 СК України\~ встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Також, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд зазначає, що основною підставою для стягнення аліментів на утримання як дитини, так і дружини, є факт проживання дитини разом з матір`ю. Позивачкою [PERSON] в позовні заяві зазначено, що донька проживає разом з нею, але не надано жодного доказу, що підтверджує вказану обставину, не підтверджено знаходження дитини на її утриманні. Крім того, позивачкою навіть не надано доказів ухилення відповідача від виконання обов`язків, покладених на нього СК України, щоб у такий спосіб отримати підтвердження виниклих правовідносин. Відповідно до ч.ч.1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачкою не доведено обставин проживання дитини з нею, знаходження дитини на її утриманні, невиконання обов`язків відповідачем, суд вважає що позовні вимоги позивачки стосовно стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьох років, не підлягають задоволенню. Суд вирішує питання про судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України. Оскільки в позові відмовлено, суд стягує з позивачки на користь держави суму судового збору за дві самостійні вимоги у загальному розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved