Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Сенс-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17500 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості в розмірі 14045,76 грн. На підставі виконавчого напису № 17500 від 09 липня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В., 12 серпня 2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] В той же час, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не пересвідчився в безспірності кредитної заборгованості, оскільки відповідач не погоджується з розміром заборгованості, за який здійснено стягнення заборгованості, жодних повідомлень про наявність заборгованості чи вимог про усунення порушення на адресу відповідача не надходило. Крім того, виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості на підставі кредитного договору, який укладено в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчено, що не передбачено чинним законодавством України. Ухвалою суду від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 10.05.2024 року у справі замінено відповідача Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс-Банк». Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача АТ «Сенс Банк», в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача АТ «СЕНС БАНК» до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що представник відповідач заперечує проти всіх доводів позовної заяви та проти всіх обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Крім того, просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Вважає, що дана позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки взагалі не містить посилань на відсутність у позивача заборгованості або на неповноту чи неправильність здійснених кредитором розрахунків заборгованості. Представник у поясненні звернув увагу суду,що банком були виконані умови передбачені п.1 Переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженому постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 29 червня 1999року N1172, для одержання виконавчого напису подаються документи,що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання,а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати,що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, не є безспірним. Зазаначив,що позивачем взагалі неспростовано суму боргу за виконавчими написами. Таким чином,подання Позивачем позовної заяви,за наявності заборгованості перед Відповідачем, розмір якої ним неспростовано,є спробою ухилення боржника від взятих на себе зобов`язань. Враховуючи викладене,оскільки жодних доказів того,що позивач ознайомлений із матеріалами нотаріальних справ,ним не надано,посилання на ненадання Відповідачем нотаріусу повного пакету необхідних документів є лише припущенням. Звертаючись до суду, позивачем не доведено у встановленому законом порядку,що є обов`язковим в силу принципу змагальності,передбаченого ст.12ЦПК України,факту протиправної поведінки відповідача,тих обставин,на які позивач посилається в своєму позові. Позивачем не вказано,чим саме відповідач порушив його права. Обставини,які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування,не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо витрат на правову допомогу, то зазначила, що сума підлягає зменшенню, оскільки якщо зважати на складність справи та зміст позовної заяви стає очевидним, що винагорода у розмірі, зазначеному у орієнтованих розрахунках судовиї витрат є завищеною, надуманою та не наведеною жодними доказами . Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, із заявою до суду про неможливість розгляду справи у їх відсутність не зверталися, письмові пояснення щодо позову не подали. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що 09 липня 2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17500 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа Банк» заборгованості за кредитним договором №616103788486 від 27.09.2018 року,в розмірі 14045,76 грн. 12 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про примусове виконання виконавчого напису № 17500 від 09 липня 2021року. Доказів направлення на адресу позивача вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №616103788486 від 27.09.2018 року відповідачем не надано. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №622 від 26 листопада 2014 року зазначений Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» наступного змісту: «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі, в частині пункту 2 зазначеної Постанови, якою доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 09 липня 2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Отже, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, передбачав можливість вчинення виконавчих написів лише щодо нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Тобто, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, не передбачав можливості вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, укладених у простій письмовій формі та не посвідчених нотаріально. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі №320/7932/16-ц (провадження №61-38989св18) викладений правовий висновок, що боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача. Для правильного застосування статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у спорі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню суд має перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто: 1) чи існувала заборгованість узагалі; 2) чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі; 3) та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у праві №305/2082/14-ц (провадження №14-557цс19). Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Так як оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі та не посвідчено нотаріально, що не передбачено чинним законодавством України, тобто позивачем доведено, що виконавчий напис вчинено з порушенням нотаріусом процедури його вчинення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved