Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

08.02.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 16005, 97 грн за період з 27.01.2022 р. до 30.12.2023 р. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2011 року № 2-6/11 судом було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу за невиконання зобов'язання в сумі 63920, 00 грн. 27.01.2022 р. було відкрито ВП № 68388339 про стягнення боргу з [PERSON] . Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області у справі № 2-6/11 не було виконано, залишок не стягнутої суми складає 17857, 79 грн. З огляду на вказане, позивач звернувся з даним позовом до суду. Справу передано головуючому судді 08.02.2024 р. 16.02.2024 р. надійшли відомості про зареєчтроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.02.2024 р. позовну заяву було прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання було призначено на 19.03.2024 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.03.2024 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 16.04.2024 року. 16.04.2024 р. ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено судове засідання на 14.05.2024 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.02.2011 р. у справі № 2-6/11 стягнуто на користь [PERSON] зі [PERSON] борг за невиконання зобов`язання в сумі 63920, 00 грн. На виконання вказаного рішення 27.01.2022 р. було відкрито ВП № 68388339. Згідно листа приватного виконавця Веремія І. М. від 09.01.2024 р. № 30 залишок боргу станом на 09.01.2024 р. становить 17857, 79 грн (а. с. 10 - 11). Також листом приватного виконавця від 18.01.2024 р. надано інформацію про те, що остання сума у розмірі 3748, 07 грн була перерахована стягувачу 27.06.2023 р. (а. с. 13). Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати за період з 27.01.2022 р. до 30.12.2023 р. склали 13835, 66 грн (а. с. 16 - 17), 3 % річних склади 2170, 31 грн (а. с. 18 - 20). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 вказано, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. З огляду на те, що відповідач заперечень проти розрахунків, наведених позивачем, не надав, а порушень при їх проведенні судом не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для заджоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в розмірі 1211, 20 грн. Крім того, відповідно до акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 29.01.2024 р., згідно договору № 44 про надання правової допомоги від 29.01.2024 р. та квитанції до прибуткового касового ордеру № 44 від 29 січня 2024 р. встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 6000, 00 грн (а.с.21, 22, 25). Відповідно до ч. 4. ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним витрати на правничу допомогу.

Outcome: approved