Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, у якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Карлівського районного суду від 05.09.2012 шлюб між сторонами було розірвано. Згідно рішення Карлівського районного суду від 23.11.2017, з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно. Станом на 01.02.2024 розмір заборгованості зі сплати аліментів складає 233763,34 грн. Діти навчаються у Карлівському ліцеї ім.Ніни Герасименко, дочка у 9-му класі, син у 7-му. Відповідно до характеристики ліцею, батько не відвідує навчальний заклад, не спілкується з вчителями, не цікавиться успіхами дітей, а мати приділяє багато уваги та чусу вихованню дітей, їх навчанню та розвитку, підтримує тісний зв`язок з вчителями. Позивачка має постійне місце роботи, де позитивно характеризується. Відповідач жодним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми, в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Діти знаходяться на утриманні матері. Всі питання по вихованню дітей позивачем вирішуються самостійно, без участі та підтримки відповідача. Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, щодо дітей, не допомагає матеріально, не надає будь-якої іншої допомоги. Діти не отримують подарунки від батька на свята. На прохання дочки [PERSON] , про надання дозволу на виїзд за кордон на відпочинок, батько відмовив, повідомивши, що надасть дозвіл лише після відмови позивачки від аліментів. У особистій перепискі сторін, відповідач у повідомленні зазначив про те, що відмовляється від своїх батьківських обов`язків стосовно дітей та хоче написати від них відмову. Позивачка до суду не з`явилася, надавши письмову заяву, у якій позов підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов від відповідача до суду не надходили. Представник третьої особи також не з`явився до суду, у письмовій заяві просили справу розглядати без участі уповноваженого ними представника. Тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.13,14). Рішенням Карлівського районного суду від 05.09.2012 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9). Згідно рішення Карлівського районного суду від 23.11.2017, з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, починаючи з 27.12.2017 (а.с.15-16). Згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с.17), станом на 01.02.2024 розмір заборгованості зі сплати аліментів відповідачем складає 233763,34 грн. Діти навчаються у Карлівському ліцеї ім.Ніни Герасименко, дочка у 9-му класі (а.с.18), син у 7-му (а.с.19). Відповідно до інформації ліцею (а.с.20,21), вихованням дітей займається мати, виходить на контакт з вчителями, відвідує батьківські збори. Батько не відвідує навчальний заклад, на зв`язок з класними керівниками не виходить, батьківські збори не відвідує. Діти забезпечені усім необхідним шкільним приладдям та одягом. Те, що батько не займається навчанням та вихованням дітей, не підтримує зв`язку з навчальним закладом, також підтверджується харакетиристиками попівської гімназії №2, де діти нвчалися до 2023 року (а.с.22,23). Позивачка має постійне місце роботи, де позитивно характеризується та регулярний дохід (а.с.24,25). Відповідач жодним чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі, не цікавиться їх здоров`ям, навчанням, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми, в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із роз`ясненнями, що містять п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач до суду не з`явився, не надав відзив на позов чи письмові пояснення, де б вбачалася його незгода з позовними вимогами щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки та сина. Рішенням ВК Карлівської міської ради від 26.04.2024 №399 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав» затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дітей і відповідача, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків по відношенню до дочки та сина та ухиленні від виконання таких обов`язків. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] та сина [PERSON] , та мається достатньо підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Згідно положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст.164 СК України,

Outcome: approved