Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 11.03.2024 [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] , за змістом якого просить стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходів заробітку відповідача щомісячно, з дня подачі позову, до настання повноліття дитини та аліменти на своє утримання у розмірі 7200,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з дня народження дитини. Поданий позов обґрунтовується тим, що [INFO] в м.Житомир у сторін народилася дитина - [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, дитина проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати свою малолітню дитину, є працездатною особою, проходить службу у військовій частині [NUMBER] , 101 Закарпатської ТРО, 68 батальйону 2 роти, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину та на своє утримання. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.03.2024, справа №293/372/24 передана на розгляд судді Збаражського О.М. 12.03.2024 ухвалою суду позов [PERSON] залишений без руху із наданням позивачу строку на усунення недоліків, вказаних в позові. 18.03.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/372/24 про стягнення аліментів, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 29.04.2024 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , згідно якої він позов визнає частково, оскільки має на утриманні ще одну дитину від попереднього шлюбу - [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, подання заяви відповідачем про визнання позову, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Сторони проживали однією сім`єю як чоловік та дружина в незареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.06.2023 (а.с. 8, 18-19). Малолітній [PERSON] проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Високівською сільською радою Житомирського району Житомирської області від 27.02.2024 (а.с. 9). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою та другою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно до частини другої статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч. ч.2, 4, ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приписами ч.6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст.84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття та на утримання дружини-матері до досягнення дитиною трьох років. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , який проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Суд приймає до уваги, що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів із відповідача. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Встановлено, що відповідач визнав позов частково, оскільки утримує ще одну дитину від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця до досягнення дитиною повноліття з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 11.03.2024. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» регламентовано, що з 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 3028 грн. З огляду на викладене вище, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, яка здійснюючи догляд за неповнолітньою дитиною не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, враховуючи визначений державою розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, оскільки така сума забезпечить баланс між потребами дружини та реальними можливостями відповідача щодо сплати аліментів на утримання дружини. Водночас суд роз`яснює, що аліменти на дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України), тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на своє утримання з дня народження дитини залишає без задоволення. Водночас, суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з частиною 6 статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial