Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

До суду в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має для нього юридичне значення, а саме просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів на успадковане ним майно-квартиру [ADDRESS] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді від 29.03.2024 року, після усунення недоліків заяви, відкрито провадження у справі. Згідно ч.3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах.\~\~ \~Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так судом встановлено, що [PERSON] , є власником нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , право власності на яку він набув у порядку спадкування після померлих батьків: батька- [PERSON] , померлого [INFO] та матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від [INFO] після померлого батька - [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б., зареєстрованого у реєстрі за №3-2597 та виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно № 15855772 від 07.09.2007 заявник (спадкоємець) вказаний як [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від [INFO] після померлої матері - [PERSON] , посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., зареєстрованого у реєстрі за №3-890 та виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно № 20092381 від 02.09.2008 заявник (спадкоємець) також вказаний як [PERSON] . На час оформлення зазначених документів заявник (спадкоємець) був неповнолітнім, на момент набуття ним права власності у порядку спадкування ним не було отримано паспорта громадянина України. Так, відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 19.05.2009 року заявник записаний по батькові як « [PERSON] » з апострофом відповідно до написання українською мовою, а відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.01.1993 року, актовий запис №55, відомості про дитину та відомості про батьків були заповнені російською мовою, тобто « [PERSON] », внаслідок чого виникли розбіжності у документах, а саме правовстановлюючих документах на квартиру та паспорті громадянина України, оскільки при оформленні правовстановлюючих документів були враховані відомості про неповнолітню особу (спадкоємця) видані на підставі свідоцтва про народження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Дійсна помилка виникла у зв`язку з неправильним перекладом по- батькові з російської на українську мову, що стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей у написанні по- батькові у правовстановлюючих документах перешкоджає заявнику в повній мірі реалізувати своє право власності гарантоване державою У відповідності до роз`яснень викладених у п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98) суд при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частина 2 цієї ж статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошено на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючих документів на успадковане ним майно-квартиру [ADDRESS] , має для заявника юридичне значення, а саме встановлення даного факту необхідне для реалізації його прав власності в повній мірі. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. \~\~Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт\~\~\~належності [PERSON] ( паспорт серії [NUMBER] ІПН [ADDRESS] ) правовстановлюючих документів на успадковане ним майно-квартиру [ADDRESS] , а саме свідоцтва про право на спадщину за законом від [INFO] після смерті померлого батька [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б., зареєстрованого в реєстрі за №3-2597 та виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15855772 від 07.09.2007; свідоцтва про право на спадщину за заповітом від [INFO] після смерті померлої матері [PERSON] , посвідченого та зареєстрованого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №3-890 та виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №20092381 від 02.09.2008р. \~\~

Outcome: approved