Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Представник позивача АТ «Таскомбанк» Великий Н.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором №8264783829 від 30 червня 2020 року, у вказаній позовній заяві позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №8264783829 від 30 червня 2020 року у загальному розмірі 55 365 гривень 71 копійка. А також просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору 3 028 гривні 00 копійок. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договору факторингу АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8264783829, укладеним 30 червня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] , в сумі 55 365 гривень 71 копійка.Взяті на себе зобов`язання відповідачем не виконано в повному обсязі, а тому має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №8264783829 в сумі 55 365 гривень 71 копійка, з яких: 32 017,25 гривень - заборгованість за основним боргом (в т. ч. прострочена), 4 127,28 гривень - заборгованість за річними процентами (в т. ч. прострочена); 19 221,18 гривень - заборгованість за щомісячними процентами (в т. ч. прострочена).Позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за договорами у загальному розмірі 55 365 гривень 71 копійка. А також просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору 3 028 гривень. У разі неявки в судове засідання відповідача, Товариство не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2024 року її було передано для розгляду судді Щербі Н.Л. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року в даній справі було відкрито провадження, вирішено розглядати справу у порядку в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача АТ «Таскомбанк» не з`явився, проте в прохальній частині позову просить розгляд даної цивільної справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судових засідань, в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явилася. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 червня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено Кредитний договір №8264783829. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно п.1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті кредиту № 4783829, який є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та на умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Згідно п. 2.2 Кредитного договору цей Договір, паспорт кредиту № 4783829 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний Кредитний договір. Відповідно до умов паспорту кредиту № 478382 та Кредитного договору №8264783829 від 30 червня 2020 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 40 386,59 гривень, строк користування - 48 місяців, річні проценти 9,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,99% від суми кредиту. Кредит надається безготівковим шляхом протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту). Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Відповідно до п. 5.1 Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти. У разі прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за Кредитним договором, позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 7 паспорту Кредиту). У разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за Кредитним договором, позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення (понад 90 днів), сплачує неустойку у розмірі 350 гривень (п.7 паспорту Кредиту). Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у Кредитному договорі (п. 4), отже Кредитодавець свої обов`язки за Кредитним договором виконав у повному обсязі. 25 травня 2023 року за вих. № 148511/70.2.1 на адресу відповідача було надіслано повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту. 20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №200921, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передало (відступило) АТ «Таскомбанк» належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за Кредитним договором№8264783829 від 30 червня 2020 року. Відповідно до умов п.2.3. договору факторингу перехід від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «Таскомбанк» відступлення права вимоги до боржників відбувається в день підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку №2 до цього договору, але не раніше оплати фактором суми зазначеної в п.3.1. договору. На дотримання наведеної вище умови договору факторингу 20 вересня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» до АТ «Таскомбанк» був підписаний акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року, відповідно до якого включено право вимоги за вищевказаним кредитним договором №8264783829 від 30 червня 2020 року. За вказаним договором відповідно до платіжної інструкції №768960451 від 20 червня 2021 року АТ «Таскомбанк» сплатило визначені правочином кошти. Відповідно до частин першої, другої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторон-німи ( договори ). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вва-жається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сто-рони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - від-повідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторонапідприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користу-вання, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо ). Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом при-єднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України установлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, уста-новлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та спла-тити проценти. За змістом частин першої, другої статті 1055 ЦК України кредитний дого-вір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодер-жанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процен-тів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. За нормами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України. клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №8264783829 від 30 червня 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача становить 32 017,25 гривень, з яких: 32 017,25 гривень - заборгованість за основною сумою боргу. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за річними та щомісячними відсотками (в т. ч. простроченими) необхідно зазначити таке. АТ «Таскомбанк», обґрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначає, що за умовами кредитного договору [PERSON] отримала кредитні кошти, однак, не виконала власного обов`язку з їх своєчасного повернення на визначених договором умовах, у зв`язку із чим у неї виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин банк надав суду: кредитний договір№8264783829 від 30 червня 2020 року, Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №4783829, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансо-вих рішень» у редакції від 04 травня 2020 року, власний розрахунок заборгованості та виписки по рахунку боржника. Однак підписаний відповідачем із ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитний договір №8264783829 від 30 червня 2020 року не містить інформації про процентну ставку за надані кредитні кошти, зокрема, і розмір прострочених річних та щомісячних відсотків. Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у редакції від 04 травня 2020 року, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, у пункті третьому визначають обов`язок позичальника щодо сплати процентів, їх види, ставку, яка визначається у Паспорті кредиту, та порядок їх нарахування. Однак Умови отримання фінансових кредитів як документ не підписані [PERSON] , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася із ними, підписуючи кредитний договір від 30 червня 2021 року. Крім того, у пункті 2.2 договору зазначено, що єдиний кредитний договір складають, зокрема, Умови в редакції від 04 травня 2020 року. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання кредиту, відсутність у кредитному договорі №8264783829 від 30 червня 2020 року домовленості сторін про сплату прострочених відсотків, надані Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» не можуть розцінюватися як стандартна ( типова ) форма, що установлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Оскільки матеріали справи не містять безсумнівних доказів щодо істотних умов укладеного сторонами 30 червня 2020 року кредитного договору №8264783829, то наданий позивачем розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного боржником зобов`язання та є неналежним доказом. Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» № 4783829 теж не є належним доказом щодо погодженої між сторонами процентної ставки за користування кредитними коштами, оскільки зі змісту цього паспорту слідує, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними, базуються на обраних споживачем умовах кредитування, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку; реальна річна процентна ставка обчислена на припущеннях про те, що процентна ставка, інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Використання інших способів надання кредиту та\\або зміна інших вищезазначених умов кредитування можуть мати наслідком застосування іншої реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в наданому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий і сімейний стан, розмір доходів тощо. У свою чергу Паспорт споживчого кредиту це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені Законом України «Про споживче кредитування». Ознайомлення із Паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означають укладення договору про споживчий кре-дит та дотримання його форми, оскільки у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Відтак у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за річними процентами ( у т. ч. прострочені) у розмірі 4 127,28 гривень та заборгованості за щомісячними процентами ( у т. ч. прострочені) у розмірі 19 221,18 гривень необхідно відмовити. Разом із тим, зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати свій обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Відтак, оскільки фактично отримані кошти відповідачем не повернуті, то загальна сума заборгованості за кредитним договором №8264783829 від 30 червня 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» становить 32 017,25 гривень, з яких: 32 017,25 гривень - заборгованість за основною сумою боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені товариством судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 1 751,05 гривень.

Outcome: partial