Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна" звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 39 578, 74 грн. та судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА/0206380/2.1.5.01 , предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] . 16.04.2020 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 6 травня 2020 р. по справі № 639/2485/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся [PERSON] та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначених страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 68 032,00 гри. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4955843. ТДВ «МІЖНАРОДНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 28 453, 26 грн. З урахуванням сплаченого на користь позивача, ТДВ «МІЖНАРОДНА\~СТРАХОВА КОМПАНІЯ» відшкодування у сумі 28 453, 26 грн., позивач вважає, що решта суми у розмірі 39 578,74 грн. підлягає стягненню з Відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 березня 2024 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляд справи. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що 11.05.2019 року між АТ «Страхова\~компанія «Країна»\~та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА/0206380/2.1.5.01,\~предметом якого\~є страхування\~транспортного засобу\~ «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] . 16.04.2020 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Volkswagen», реєстраційний № [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до\~постанови Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~6\~травня 2020\~р.\~по справі\~№ 639/2485/20\~ [PERSON] було\~визнано винним\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. Відповідно до Довідки про дорожньо - транспортну пригоду №3020108446997036 та постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 6 травня 2020 р. по справі № 639/2485/20, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху України. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. [PERSON] скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подав заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Відповідно до ст..11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Відповідно до рахунку на оплату № 2292 від 23 квітня 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 68 032, 00 грн. Відповідно до копії страхового акту № 02/58406/2.1.5.1 від 28.04.2020 року та копії платіжного доручення № 4401 від 28.04.2020 року на виконання умов договору страхування АТ «Страхова\~компанія «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ТзОВ "АВТОАРТ ЛТД" в розмірі 68 032, 00 грн. Згідно виписки по рахунку страхова компанія винуватця ТДВ «МІЖНАРОДНА\~СТРАХОВА КОМПАНІЯ» на виконання вимоги АТ «Страхова\~компанія «Країна» виплатила на рахунок позивача страхове відшкодування в сумі 28 453, 26 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування`та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У ч.1ст. 1166 ЦК України зазначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2.ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки АТ «Страхова\~компанія «Країна» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 68 032, 00 грн, то до АТ «Страхова\~компанія «Країна» перейшло право на отримання від [PERSON] , як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобілю. Зі змістом позовної заяви зазначено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ «МІЖНАРОДНА\~СТРАХОВА КОМПАНІЯ» згідно полісу АО/4955843, та 16.06.2020 року ТДВ «МІЖНАРОДНА\~СТРАХОВА КОМПАНІЯ» сплатила на користь Позивача відшкодування у розмірі 28 453, 26 грн., звідки позивачем здійснено розрахунок позовних вимог: 68 032, 00 грн. - 28 453, 26 грн. = 39 578, 74 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ст. 993 ЦК України до страховщика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із положеннями ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог у сумі 39 578, 74 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved