Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

У квітні 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, сторони мають різні погляди на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, спільне господарство сторони не ведуть, збереження родини є неможливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка не має наміру, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання, в якому просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просила його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також, відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, відзиву надано не було. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 грудня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 06.12.2003, видане Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 167. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.2010, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 247. Із позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, мають різні погляди на шлюб, відносини погіршились, збереження родини є неможливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка не має наміру. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до\~ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть. В силу вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. В зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved