Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 18 грудня 2014 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] та Додатковий договір № 1 від 28.01.2015 року до цього договору на надання кредиту в розмірі 23\~095 грн. В рамках даного Договору [PERSON] було відкрито поточний рахунок на умовах тарифів за користування платіжною карткою, вказаних у Додатку № 11 до Договору № 611236 та Додатковому Договорі № 1 зі сплатою 25% річних за користування кредитними коштами. Кредит надавався на період дії платіжної картки. \~ \~ \~ \~Станом на 23.11.2023 року по вказаному договору рахується заборгованість в сумі 28\~353,56 грн. 03.02.2020 року Банку стало відомо про смерть боржника (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 29.01.2020 року) та було направлено запит до державної нотаріальної контори від 16.09.2020 року. 15.10.2020 року Смілянською державною нотаріальною конторою листом від 15.10.2020 року повідомлено, що претензію було перенаправлено до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Терещенко М.Є. за належністю, так як спадкова справа раніше заведена у неї. 02.11.2020 року Банком отримано відповідь від приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Терещенко М.Є. про те, що претензію отримано та долучено до спадкової справи [PERSON] померлого [INFO] . На даний час жоден із спадкоємців до Банку не звертався. На виконання Ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.11.2023 року про забезпечення доказів приватний нотаріус листом від 30.11.2023 року повідомила, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець за заповітом [PERSON] , [INFO] . Станом на день смерті заборгованість позичальника перед позивачем за кредитним договором не погашено, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача як спадкоємця позичальника заборгованість в сумі 28\~353 грн. 56 коп. та судові витрати по справі. 19 січня 2024 року ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надано. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що 18 грудня 2014 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку випуск та надання платіжної картки № [NUMBER] та Додатковий договір № 1 від 28.01.2015 року до цього договору на надання кредиту в розмірі 23\~095 грн. В рамках даного Договору [PERSON] було відкрито поточний рахунок на умовах тарифів за користування платіжною карткою, вказаних у Додатку № 11 до Договору № 611236 та Додатковому Договорі № 1 зі сплатою 25% річних за користування кредитними коштами. Кредит надавався на період дії платіжної картки. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 29.01.2020 року). Згідно розрахунку заборгованості,\~станом на 13 грудня 2023 року,\~заборгованість [PERSON] становить 28\~353 грн. 56 коп. 16 вересня 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» направлено претензію кредитора до Смілянської державної нотаріальної контори в якій просило поставити спадкоємців до відома про наявність у Банку кредиторських вимог до спадкоємців. 15.10.2020 року Смілянською державною нотаріальною конторою листом від 15.10.2020 року повідомлено, що претензію було перенаправлено до приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Терещенко М.Є. за належністю, так як спадкова справа раніше заведена у неї. 02.11.2020 року Банком отримано відповідь від приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу Терещенко М.Є. про те, що претензію отримано та долучено до спадкової справи [PERSON] померлого [INFO] . Позивач вказує, що на даний час жоден із спадкоємців до Банку не звертався. Згідно із\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. За\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею\~608 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України,спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Частиною першою\~статті 1222 ЦК України, визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми\~статті 1282 ЦК України\~щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора. За змістом ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень\~ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~ст. 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених\~статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника,суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті1282ЦК України. Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.1281,1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України\~зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц. Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст.\~1281,1282 ЦК України\~за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ «Державний ощадний банк України», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідач [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON] , прийняв після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89\~ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що відповідач відповідно до ч.3\~ст.1268 ЦК України\~прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, суд не приймає до уваги вказані обставини, виходячи з наступного. Як вбачається з листа Приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Терещенко М.Є. №239/02-14 від 30 листопада 2023 року, після смерті [INFO] [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець за заповітом [PERSON] , [INFO] . На підставі цієї заяви 03.07.2020 року заведена спадкова справа № 40/2020. \~ \~ \~ \~Разом з цим, відомості щодо видачі спадкоємцю Свідоцтва про право на спадщину відсутні. У своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.1281,1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Разом з тим, позивач не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи недоведеність позивачем обов`язкових обставин, які дають правові передумови для покладення на спадкоємця померлого обов`язку повернути борг кредитору спадкодавця, а саме щодо факту наявності, об`єму, вартості спадкового майна прийнятого у спадщину після смерті [PERSON] , у межах якого спадкоємець несе відповідальність перед кредитором, суд вважає, що заявлені АТ «Державний ощадний банк України» позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed