Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

16.04.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Добрянської селищної ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 3,29 га в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності АТ «Агроінкомхутро» с. Нові Яриловичі, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0189150, виданого 07.10.1997 р. на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 14.05.1997 р. № 143 на ім`я [PERSON] та зареєстрованого 14.10.1997 р. за № 101 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по АТ «Агроінкомхутро», в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,29 умовних кадастрових гектарах по АТ «Агроінкомхутро» с. Нові Яриловичі на території Добрянської селищної ради (Новояриловицький старостинський округ) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0189150, виданого на його ім?я. На підставі заяви позивача 25.03.2024 р. приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Мишко М. А. було заведено спадкову справу № 43/2024 до майна померлого [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 115/02-31 від 25.03.2024 р. приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] на право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ЧН № 0189150, виданого на ім?я спадкодавця, з причини наявності в сертифікаті запису, який не відповідає чинному законодавству, а саме: запису про передачу права на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі заяви від 03.02.1998 р. Таким чином, оскільки оригінал сертифіката, виданого на ім?я [PERSON] , зіпсовано, а дублікат вищевказаного документа не може бути виданий, в зв`язку з тим, що згідно Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» за його видачею міг звернутися лише власник, на ім`я якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа, крім того, на сьогоднішній день сертифікати на право на земельну частку (пай) взагалі не видаються, то позивач позбавлений можливості іншим шляхом, окрім звернення до суду, довести своє право на земельну частку (пай). Справу передано головуючому судді 16.04.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22.04.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Проведення підготовчого судового засідання призначено на 21.05.2024 р. 24.04.2024 р. надійшло клопотання від Добрянської селищної ради Чернігівської області про розгляд справи без участі її представника, зареєстроване за вх. № ЕП-297/24, в якому зазначено про визнання позову. 13.05.2024 р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами, у якому зазначається про підтримання заявлених позовних вимог у повному обсязі, зареєстроване за вх. № 1763/24. 13.05.2024 р. від [PERSON] надійшла заява, зареєстрована за вх. № 1762/24, в якій він просив розглядати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 20.05.2024 р. надійшло клопотання від Добрянської селищної ради Чернігіського району Чернігівської області про розгляд справи без участі її представника, зареєстроване за вх. № ЕП-382/24, в якому зазначено про визнання позову. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 15). Як вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0189150, та листа Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області від 29.03.2024 р. № 29-25-0.5-1901/2/24, [PERSON] на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 14.05.1997 р. № 143 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0189150 по АТ «Агроінкомхутро» с. Нові Яриловичі, зареєстрований 14.10.1997 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по АТ «Агроінкомхутро» за № 101, що посвідчує право на земельну частку (пай) розміром 3,29 умовних кадастрових га на території Добрянської селищної ради (Новояриловицький старостинський округ) (а. с. 18, 19). Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 115/02-31 від 25.03.2024 р., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що сертифікат містить запис, який не відповідає чинному законодавству: укнизі реєстрації сертифікатів є запис про передачу права на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі заяви від 03.02.1998 р., тобто сертифікат має запис про передачу прав на земельну частку (пай) на підставі документа, який не входить в перелік, визначений законом (а. с. 14). Надаючи оцінку обставинам справи, суд зазначає про наступне. Відповідно до ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. За положеннями ст. ст. 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем правомірно. При цьому, суд звертає увагу на існуючі в цивільному процесуальному законодавстві принципи змагальності та диспозитивності, і зауважує, що відповідачем, так само як і третьою особою, жодним чином не доведено, що позивач отримував на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧН № 0189150 земельну ділянку у власність. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак на користь позивача підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved