Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на частину земельної ділянки. Позивач [PERSON] просила визнати житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), площею 0,1200 га, кадастровий номер 0510136300:01:069:0026, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що житловий будинок було набуто у шлюбі з відповідачем, а земельна ділянка перебуває під будівлею та є необхідною для його обслуговування. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2024 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя шляхом припинення частки у спільному майні та виплати грошової компенсації. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.05.2024 року провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя шляхом припинення частки у спільному майні та виплати грошової компенсаціїбуло закрито у зв`язку з відмовою від позову; позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про поділ майна подружжя та визнання права власності на частину земельної ділянки у частині позовних вимог до [PERSON] було залишено без розгляду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Лавренчук А.С. у підготовчому засіданні первісні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Чернілевська Р.В. у підготовчому засіданні первісний позов визнала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи визнання [PERSON] позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 30 липня 1994 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб за актовим записом № 1653, що підтверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 лютого 2024 року (а.с. 17). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2024 року у справі № 127/2807/24 шлюб між сторонами було розірвано (рішення набуло законної сили 23.04.2024 року) (а.с. 67-68). Отже, з 30.07.1994 року до 23.04.2024 року сторони перебували у шлюбі (згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу). На підставі Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 27.12.2012 року, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18-20). На підставі Договору дарування від 06.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. за реєстровим № 2667, [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), площею 0,1200 га, кадастровий номер 0510136300:01:069:0026, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 70-71). Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав самостійного заробітку; вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, вважається їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Крім того, відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. При цьому, та обставина, що спірне нерухоме майно підлягає поділу між подружжям, була визнана відповідачем [PERSON] (чоловіком), а тому в силу вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.1 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Таким чином, позов підлягає задоволенню , а саме слід визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), площею 0,1200 га, кадастровий номер 0510136300:01:069:0026, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України, необхідно стягнути з[PERSON] на користь [PERSON] 7 570 грн. судового збору та повернути [PERSON] з Державного бюджету України 7 570 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved