Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 22 листопада 2023 року з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що шлюбі з Відповідачем народилася дитина, син [PERSON] [INFO] . На початку війни з російською федерацією в березні 2022 року [PERSON] разом із співмешканцем виїхала з міста Кривого Рогу та залишила сина позивачу. З березня 2022 року син проживає разом з батьком в [ADDRESS] . Син знаходиться на повному утриманні позивача, матір дитину не утримує, на телефонні дзвінки не відповідає. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] [INFO] , аліменти на користь [PERSON] [INFO] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до моменту досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з`явився, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні присутня не була, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву до суду не надходило. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.11.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що 09.11.2016 року складено відповідний актовий запис №502, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.10). [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Металургійним районним у місті кривому розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 404 (а.с.11). Відповідно до Довідки, виданої 03.11.2023 року головою квартального комітету, [PERSON] [INFO] дійсно проживає без реєстрації за адресою по [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] [INFO] (а.с.16). Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого\~ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Згідно із ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В ч. 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 22 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до\~ст.430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При цьому, платник та одержувач аліментів не позбавлені права, за наявності підстав, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (стаття 192 СК України), а той із батьків з ким проживає дитина - з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (стаття 185 СК України). Що стосується розподілу судових витрат. Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір",\~від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач не сплачував судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у розмірі, визначеному на день подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved