Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивачем подано дану позовну заяву в якій він просить розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 04 вересня 1993 року відділом РАЦС Знам`янського міськвиконкому Кіровоградської області, актовий запис №205. Вимоги обґрунтовані тим, що з 04\~вересня 1993\~року сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач вказує, що вони з відповідачем як чоловік та дружина не проживають більше року. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Вони напагались врегулювати спір та примиритись, однак ці спроби ні до чого не привели. За таких обставин він змушений звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, подала заяву в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04 вересня 1993 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом РАЦС Знам`янського міськвиконкому Кіровоградської області, актовий запис №205 (а.с. 6). На даний час спільне подружнє життя припинено. Примирення вони не бажають. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.\~ За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, вважаючи, що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. ЗЧастиною 1 ст.141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зазначене узгоджується з ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». За подання даного позову до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. Таким чином 50% сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню йому з державного бюджету, у зв`язку із визнанням відповідачем позову. А інші 50% - підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved