Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

у лютому 2024 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Вимоги вмотивовані тим, що спільне життя сторін не склалось, вони мають різні погляди на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові та взаєморозуміння, вони не ведуть спільне господарство, а шлюб існує лише формально. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Гусак О.С. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 28 березня 2024 року. 28 березня 2024 року сторони, повідомлені належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладено на 25 квітня 2024 року. 25 квітня 2024 року позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що відповідач не бажає розлучатись з метою уникнення мобілізаційних заходів. Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи. Наступною датою судового засідання визначено 9 травня 2024 року. 9 травня 2024 року судове засідання відкладено у зв`язку з повторним клопотанням відповідача, який до суду не з`явився, на 15 травня 2024 року. 14 травня 2024 року позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності, проти примирення категорично заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про надання строку на примирення. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, оскільки не завжди у позові про розірвання шлюбу закладено дійсне бажання припинити шлюбні відносини. Частиною 7 ст. 240 ЦПК України передбачено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. [PERSON] жодного разу в судові засідання, які неодноразово відкладались за його клопотаннями, не з`явився, дій для примирення не вчиняв, враховуючи категоричні заперечення позивача проти надання строк на примирення, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання та вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності відповідача. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 19 вересня 2020 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1450. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] вбачається, що в графі батько зазначено « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьком [PERSON] , [INFO] вказаний [PERSON] . В матеріалах справи наявна заява про визнання батьківства посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Панченко О.В., зареєстрована в реєстрі за № 62. З вказаної заяви вбачається, що [PERSON] визнає себе батьком малолітньої дочки [PERSON] , яка народилась [INFO] у [PERSON] . Відповідно до ч. 4ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Із позовної заяви вбачається, що шлюбні відносини між сторонами не склались, проживають окремо, мають протилежні погляди на життя, втратили почуття любові і поваги. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя і збереження сім`ї із відповідачем неможливе і не відповідає його інтересам, у позивача є дитина, батьківство щодо якої визнано іншим чоловіком. Згідно із статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Згідно частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). На підставі статтей 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved