Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 30 664,20 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.12.2024 року прийнято позовну заяву до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не сповістила, подавала до суду клопотання про перенесення розгляду справи для забезпечення можливості ознайомлення з матеріалами справи та отримання юридичної допомоги, які судом задоволені, в судове засідання 20.05.2024 року не з`явилася, причини неявки не повідомила. Відзиву на позов до суду не подала, 20.05.2024 року подала до суду письмові пояснення по справі. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача,позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 18.05.2021 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 2343715. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Маніфою» розміщених їх сайті https://money4you.ua/ru/o-nas/normatyvna-dokumentatsiya/. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 7 000 грн. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 17.06.2021 року. ТОВ «Маніфою» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 7 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] , що підтверджено довідкою про перерахування коштів. Відповідно до п. 2.4 проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.59200 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1.99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. Позикодавець надає Позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до п.2.4.2) виключно за умови належного виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором. У випадку недотримання Позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за Договором застосовується базова процентна ставка за позикою. Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1.01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми Позики та процентів за користування позикою. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 10.09.2021 року між ТОВ «Маніфою»» та ТОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 10-09/2021, згідно з умовами якого ТОВ «Маніфою» відступив ТОВ «Українські фінансові операції» права грошової вимоги за кредитним договором. 01.11.2023 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 01-11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Українські фінансові операції» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту [INFO] зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором. Заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 21 644 грн. - сума заборгованості, 7 467,17 грн. - інфляційні витрати, 1 553,03 грн. - три відсотки річних, а всього - 30 664,20 грн. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті З Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідач зайшов на Веб-сайт ТОВ «ФК «Маніфою» https://money4you.ua/ru/o-nas/normatyvna-dokumentatsiya. де вона мала змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту (додається), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. Відповідач [PERSON] пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Маніфою» та для безпосереднього оформлення кредиту відповідач обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомившись з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправлення (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після прийняття ТОВ «Манфіою» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачу [PERSON] ТОВ «Маніфою» зробив їй пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилася до моменту укладання. Після прийняття відповідачем [PERSON] кредитного договору з нею було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «d21825», після чого відповідач отримав кредит в сумі 7 000 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів. Відповідно до ч. 2. ст. 640 Цивільного кодексу України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статті 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст.1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 2343715 від 18.05.2021 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 30 664,20 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. Крім того, позивачем понесені витрати за надання юридичної допомоги. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що 10.07.2023 року між позивачем та адвокатом Столітнім М.М., укладено договір № 10/07-2023 року про надання правової допомоги. Згідно наданого звіту про надання правової допомоги згідно договору № 10/07-2023 року від 10.07.2023 року позивачем сплачено 10 000 грн. за надану правову допомогу, що платіжною інструкцією № 1470 від 08.11.2023 року. Таким чином, понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат на правову допомогу підтверджені на суму 10 000 грн. належними доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі сплаченого судового збору на суму 2 147,20 грн.

Outcome: approved