Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся\~в суд\~із позовом\~до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: ООП Свалявської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] (позивачем). В обгрунтування доводів посилається на те, що після розірвання шлюбу старший син [PERSON] , [INFO] залишився проживати з матір`ю за адресою [ADDRESS] . Менший син [PERSON] , [INFO] залишився проживати з позивачем. Вимоги мотивує тим, що всі обов`язки по вихованню, розвитку дозвілля дитини [PERSON] позивач здійснює самостійно, забезпечує повноційнний розвиток дитині. Зазначає, що позивач характеризується позитивно, має стабільний заробіток, житлом забезпечений. Просить суд визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Суд своєю ухвалою від 04.04.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2024 року. Розгляд справи призначено на 08:30 годину 20.05.2024 року. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги про визначення місця проживання сина [PERSON] з позивачем підтримує, просить пзов задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач подала до суду заяву (вх.№2851) про розгляд справи у її відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Відзив (заперечення) щодо позову не подано. Позовні вимоги про визначення місця проживання сина [PERSON] з Батьком [PERSON] (позивачем) визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Третьою особою ООП Свалявської міської ради Закарпатської області письмові пояснення щодо позову не подано, поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження та розгляду справи у суді (а.с. 25). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами та матеріалами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК України\~-\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи;\~ч.2\~ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ в частині вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 152 СК України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини: ст.141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року, який за рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.01.2017 року (справа №306/1603/16-ц) - розірвано (а.с. 12,13). Від перебування в шлюбі сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження дитини (серія [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, відповідний актовий запис №130 від 26.06.2014року) у графі батько записано [PERSON] (позивач), мати - [PERSON] (відповідач). Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (згідно роз`яснення Верховного Суду «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» - вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків). Відповідно до ст.19 СК України - при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Судом досліджено: копія висновку про розв`язання спору щодо визначення місця проживання дитини з одим із батьків від 05.03.2024 №02-14/1027 Свалявської міської ради Закарпатської області про доцільність проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] ; копія довідки про доходи №270, від 13.02.2024 року; копія характеристики учня 4-Акласу Свалявського закладу загальної середньої освіти №3 Свалявської міської ради Коневич Дмитра Євгеновича; копія довідки №18 від 19.02.2024 року виданої КНП "ЦПМСД" Свалявської міської ради". Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989року, підписаної Україною 21.02.1990року (ратифіковано Постановою ВР№ 789 XIIвід 27.02.1991року)- в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини; ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини - держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедури, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. З огляду на досліджені та встановлені в судовому засіданні докази, враховуючи, що позивачем доведені обставини на які він посилається в позовній заяві належними та допустимими доказами, що згідно наданих до суду матеріалів дитина проживає з [PERSON] (позивачем), суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та, в інтересах дитини [PERSON] , її необхідно залишити проживати з батьком [PERSON] . Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст.157 СК України - питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно дитини та участі у вихованні дитини і, може реалізувати свої права, шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування з сином [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 264 ЦПК України-під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України - якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст. 206 ЦПК України (у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову). На підставі встановлених та досліджених у судовому засіданні доказів, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, а саме дані, які містяться в копіях документів та матеріалах, враховуючи, що позивач надав достатні та допустимі докази, що факти, викладені у позовній заявів обґрунтування заявлених вимог є достовірними, сумніву у суду не викликають, приймаючи до уваги, що від відповідача заперечень не надійшло, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України. Статтею 129-1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved