Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» покладене виконання важливої державної соціальної програми забезпечення підприємств, установ, організацій та населення міста тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Зазначили, що КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює постачання теплової енергії на будинок, в тому числі і квартиру [ADDRESS] . Однак, споживач оплати за наданні житлово-комунальні послуги не здійснює. Станом на 31.08.2023 борг відповідача перед позивачем складає 55673,24 грн. Відповідач не виконує своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати за використану теплову енергію, що приводить до втрати можливості підприємства проводити оплату за енергоносії, сировину, матеріали, своєчасно виконувати свої зобов`язання перед бюджетом і впливають на якість наданих послуг. Просять стягнути з відповідача на користь позивача борг, який виник станом на 31.08.2023 в сумі 55673,24 грн., а також сплачений судовий збір. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.11.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2023 року позов Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задоволено. Стягнуто з\~ [PERSON] на користь Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 31.08.2023 року в сумі 55673,24 грн. та судовий збір в розмірі 2684 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2024 року скасоване заочне рішення від 05 грудня 2023 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, справу призначено до розгляду за правилами\~спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача адвокат Ліннік М.С. скерував до суду відзив на позовну заяву, заперечував проти позову. Заперечення обґрунтовані наступним: в першу чергу відповідач просить закрити за збігом позовної давності і не розглядати вимоги КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» за період до 01.03.2021 в сумі 21343,67 грн. Стосовно боргу за період з 01.03.2021 по 31.08.2023 в сумі 34328,57 грн. відповідача пояснює, що дані вимоги також не визнає, так як про судові засідання по справі, як і про наявність самого позову вона не була повідомлена і не знала, так як фактично за місцем реєстрації і знаходження квартири [ADDRESS] з 25.06.2018 не проживала і не проживає в даний час, так як спочатку поїхала на заробітки в Ізраїль, а потім в 2019 році знайшла там собі постійну роботу і проживає там х дітьми. Згодом туди переїхали і батьки відповідачки. Тому [PERSON] не могла з`явитись до суду по незалежним від неї причинам. Судові повістки, матеріали позову жодного разу відповідачці не були вручені, повідомлення з пошти також не надходили. Більше того, ніякого договору вона з позивачем стосовно оплати послуг не заключала. Неодноразово висловлювалися і направлялися претензії стосовно неналежності постачання теплової енергії в квартиру, на дуже низьку температуру води і так далі. Вказав, що на даний час всі із зареєстрованих в квартирі осіб не проживають фактично у квартирі і знаходяться за межами України. Крім того, на час звернення позивача з позовом та на час розгляду справи Договір № 5-15613 від 24.05.2015 між сторонами втратив свою силу і проведення стягнення\~ з посиланням по ньому будь-якої заборгованості за період з 2020 року по 2023 рік є незаконним, а будь-якого нового Договору між сторонами не підписано. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] скерувала заяву позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати позов без її участі вказувала, що вказаний будинок забезпечується теплопостачанням за тарифами, затвердженими в загальному порядку, будинок не був відключений від мереж централізованого опалення у встановленому Законом порядку, натомість позивачем не виконується обов`язок по оплаті за постачання теплової енергії, \~отже позов є \~обґрунтованим. Представник відповідача адвокат Ліннік М.С. скерував заяву про розгляд без його участі, заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві. Зазначив, що у випадку, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності, про що була скерована окрема письмова заява та стягнути судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3005,60 грн. та судовий збір за перегляд заочного рішення в розмірі 600 грн. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] постачається тепловою енергією КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». [PERSON] є співвласником квартири та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Правовідносини між\~постачальником теплової енергії і споживачами регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~та\~Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ (в редакції Закону України №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, що набрала чинності з 09 червня 2018 року, введено в дію з 01.05.2019 року), житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях,будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як передбачено пунктом 6 цієї частини та статті Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 Закону. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Будь яких рішень щодо встановлення та погодження індивідуальних тарифів для даного будинку, суду не надано. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири [PERSON] свідчить про виконання послуг ПрАТ «Черкаське хімволокно». Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та\~\~№ 6-1706цс15. З моменту надання позивачем споживачам послуг з централізованого опалення, відповідно до\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до\~ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Крім того, згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2454-VІІІ від 07 червня 2018 року, в редакції, що чинна з 09 червня 2018 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачені статтями 21 та 22 цього Закону. Крім того, нарахування позивачем оплати житлово-комунальних послуг за нормами споживання відповідає вимогам Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживачі (відповідачі) зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги позивачу, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідачів) від оплати послуг повному обсязі. Крім того, Правилами №630 встановлено право споживача на зменшення розміру плати за відповідні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Доказів того, що [PERSON] повідомляла ПраТ «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про зміну свого місця проживання або зверталась із заявою про свою відсутність за місцем надання послуг, відповідач не надав, як не містяться вони і у матеріалах справи. Суд звертає увагу, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Крім того, якщо споживач не відмовляється від оплати послуг, а оспорює об`єм наданих житлово-комунальних послуг виконавцем або їх якість, у справі повинні бути певні акти - претензії, як докази спростування заявленої суми стягнення. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 162 ЖК України\~плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У\~ст. 610 ЦК України\~зазначено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 31.08.2023 року борг відповідача перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію складає 55673,24 грн. При цьому сума боргу включає в себе 11766,23 грн., які нараховані до вересня 2020 року. Представник відповідача адвокат Ліннік М.С., поміж іншим, звернувся із заявою про застосування наслідків спливу строків позовної давності відносно суми нарахованої до 01.03.2021 року в розмірі 21343,67 грн. Вирішуючи питання про підставність позовних вимог суд враховує, що відповідно до положень\~ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до вимог\~ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Частиною 2\~ст. 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. За таких обставин, оскільки із позовною заявою\~ позивач звернувся 09.11.2023 року, суд вважає необхідним застосувати наслідки спливу загального строку позовної давності відносно вимог, які заявлені до листопада 2020 року на суму 12\~539,94 грн. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення даного позову, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за\~спожиту теплову\~енергію за\~період,\~починаючи з\~листопада 2020 року,\~яка станом\~на 31.08.2023\~року складає 43\~133,30 грн. Крім того, представником відповідача заявлена вимога про стягнення з позивача витрат з надання правничої допомоги в розмірі 3000 гривень. Так, за змістом п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Стаття 137 ЦПК України\~регулює витрати на професійну правничу допомогу, а саме: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] був укладений Договір б/н від 23.01.2024 про надання юридичних послуг з адвокатом Ліннік М.С., відповідно до якого вартість послуг за договором складає 3\~000 грн., які сплачені відповідачем 23.01.2024 року згідно платіжної інструкції №Р24А2269200339D4842 від 23.01.2024. Згідно договору виданий Ордер про надання правничої допомоги СА №1069172. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та поданням його до суду. За таких обставин суд вважає достатнім визначити розмір витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., що пропорційно до частини вимог, яка не була задоволена складає 675 грн. (22,5 %). Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то судові витрати слід стягнути з відповідача в частині задоволення позовних вимог (77,5% від заявленої позовної вимоги), а саме 2080 грн. З позивача на користь відповідача в силу \~частин 1, 2 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати за перегляд заочного рішення (сплачено відповідачем 600 грн.), що пропорційно до частини вимог, яка не була задоволена складає 135 грн. (22,5 %).

Outcome: partial