Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Представник позивача звернувся з позовом, в якому зазначає, що [INFO] [PERSON] , дала в борг 230000,00 гривень [PERSON] , про що свідчить письмова розписка від 28.05.2023 року, згідно якої відповідач зобов`язувався повернути вказані кошти [PERSON] до 30.09.2023 року. [PERSON] було частково повернуто грошові кошти у розмірі 93380,41 гривень. На звернення, з вимогою повернути гроші, що залишилися, відповідач жодним чином не реагує, чим ухиляється від вирішення спору. Станом на момент звернення з позовною заявою відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання визначені умовами Договору позики та допустив прострочення виконання зобов`язань у зв`язку з чим станом на 23.01.2024 року борг відповідача перед позивачем складає 136619,59 гривень. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення мирного вирішення спору, [PERSON] змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] борг у сумі 136619,59 грн. та судовий збір у сумі 1366,19 грн. Представник позивача в судове засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачки, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`являвся. Відповідно до ст.128 ЦПК України про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подавав. Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд, у відповідності до ст.ст.223 ч.4, 280 ч.1 ЦПК України, мав можливість ухвалити рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, оформлений борговою розпискою від 28.05.2023 року, за змістом якої відповідач підтвердив, що отримав від позивача 230000,00 гривень та зобов"язується повернути позику в строк до 30.09.2023 року (а.с. 4). [PERSON] було частково повернуто грошові кошти у розмірі 93380,41 гривень, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.7-16). Виходячи з боргової розписки відповідач повинен був виконати свій обов`язок по поверненню всіх коштів до 30.09.2023 року. Проте, решту грошових коштів в сумі 136619,59 грн., в строк передбачений розпискою позивачу не повернуті, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України, передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно п. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов`язаний повернути позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України - 1.Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. 2. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також: три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням наведених вище обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач не дотримався та не виконав умови договору позики, що ним не спростовано, тому вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1366,19 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved