Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

20.12.2023 року до суду звернувся позивач, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», представник позивача Суржик Ю.В., з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача [PERSON] 28.12.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 04.01.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи на 07.03.2024 року. 07.03.2024 року розгляд справи відкладений на 16.05.2024 року в зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем позовного матеріалу та повістки-повідомлення Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22.04.2021-010000149 від 22.04.2021 року в сумі 9 546.00 грн., та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 22 квітня 2021 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР » та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 22.04.2021-010000149. Вищевказаний кредитний договір було укладено шляхом переоформлення кредитного договору № 27.01-2021-10002262 від 27.01.2021 року. Факт переведення заборгованості за договором підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER] від 27.01.2021 року. Відповідно до умов договору позичальникові наданий кредит у розмірі 4\~300.00 грн. строком на 14 днів. Фіксована процентна ставка «Економ» -2% за 1 день/днів користування кредитом застосовується протягом первинного та пролонгованого строку Відповідно до п.1.1. за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п.1.2 укладеного договору кредит надається для придбання товарів (послуг, робіт) для задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою незалежною професійною діяльністю або на виконання обов`язків найманого працівника. Пунктом 2.1 укладеного договору передбачено, що кредитор надає позичальникові кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Відповідно до п.2.4 укладеного договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту, день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на рахунок кредитора, позичальник зобов`язується забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит. Відповідно до договору від 27.01.2021 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано позичальникові кредит у розмірі 4 300 грн. строком на 14 днів. Відповідачем 27.01.2021 року отримані кошти в сумі 4\~300.00 грн. Таким чином позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим. Станом на дату подачі позову за відповідачем утворилась заборгованість в загальній сумі 9 546.00 грн.. яка складається з наступного: -4\~300.00 грн., заборгованість тілом кредиту; -5 246.00 грн., заборгованість за процентом за користування кредитом. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачеві заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором та права кредитодавця, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву не наданий. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, шляхом виставлення інформації на офіційному сайті судової влади. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~ Судом\~встановлено такі\~факти та\~відповідні їм\~правовідносини Судом встановлено, що 22 квітня 2021 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР » та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 22.04.2021-010000149. Вищевказаний кредитний договір було укладено шляхом переоформлення кредитного договору № 27.01-2021-10002262 від 27.01.2021 року. Факт переведення заборгованості за договором підтверджується випискою по картковому рахунку № [NUMBER] від 27.01.2021 року. Відповідно до умов договору позичальникові наданий кредит у розмірі 4 300.00 грн. строком на 14 днів. Фіксована процентна ставка «Економ» -2% за 1 день/днів користування кредитом застосовується протягом первинного та пролонгованого строку, дані обставини підтверджуються пропозицією укладення кредитного договору і заявкою від 22.04.2021 року, підписану відповідачем. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір між сторонами було укладено в електронному вигляді шляхом виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до п.1.ч.1 ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» - договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до абз.1,2 ч.1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» - Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до ч.1,3,4,5,6, ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» - Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» - Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1,2.3 ст. 207 ЦК України - Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12\~ЗУ «Про споживче кредитування»\~регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування»\~одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. \~ \~ Відповідно судом встановлено, що відповідач прийняв пропозицію укласти кредитний договір підписавши його одноразовим ідентифікатором U448 та отримав грошові кошти. Таким чином судом встановлено, що договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 207,208,1047, 1055 ЦК України, оскільки вчинений у письмовій формі та підписаний уповноваженими особами. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19 від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/337824/18 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його не укладення, не подав. Відповідно до п.1.1. за цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п.1.2 укладеного договору кредит надається для придбання товариів (послуг, робіт) для задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою незалежною професійною діяльністю або на викоання обов`язків найманого працівника. Пунктом 2.1 укладеного договору передбачено, що кредитор надає позичальникові кредит на умовах його строковості. Платності та поворотності. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Відповідно до п.2.4 укладеного договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту, день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на рахунок кредитора, позичальник зобов`язується забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит . У визначені статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Судом встановлено, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором та перерахувала відповідачеві кредитні кошти в сумі 4 300 грн. строком на 14 днів. Відповідачем 27.01.2021 року отримані кошти в сумі 4 300.00 грн. Відповідач в свою чергу не виконував взяті на себе зобов`язання в зв`язку з чим за розрахунками кредитодавця у позивача виникла заборгованість, яка за розрахунками первісного кредитора складає в загальній сумі 9 546.00 грн.. яка складається з наступного: -4\~300.00 грн., заборгованість тілом кредиту; -5 246.00 грн., заборгованість за процентом за користування кредитом. Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами знайшло своє підтвердження порушення прав позивача, яке виражається в неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та погоджених сторонами відсотків за укладеним кредитним договором. Тому у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення і стягнення з відповідача [PERSON] , на користь позивача заборгованості за укладеним кредитним договором № 22.04.2021-01000149 від 22.04.2021 року сумі 9 546.00 грн.. яка складається з наступного: - \~ \~ \~ \~4 300.00 грн., заборгованість тілом кредиту; - \~ \~ \~ \~5 246.00 грн., заборгованість за процентом за користування кредитом. Так як позивачем не надано будь-яких доказів на спростування доводів позивача, та які б підтверджували повернення позивачеві наданих грошових коштів, або вказували, що заборгованість відповідача перед позивачем має менший розмір. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2\~147.20 грн., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог .

Outcome: approved