Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 12.09.1982 року одружився з [PERSON] , що зареєстровано виконавчим комітетом Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Спільне життя сторін не склалося на ґрунті психологічного несумісництва характерів. За час перебування у шлюбі між сторонами часто виникали непорозуміння, скандали на побутовому ґрунті. Почуття любові, поваги, дружби і взаємодопомоги між ними відсутні. Дальше спільне життя і збереження сім`ї стали неможливими. На даний час сімейні відносини між сторонами припинені. З лютого 2019 року вони проживають окремо. Подружні стосунки між ними відсутні, спільним побутом вони не пов`язані, що свідчить про те, що з цього часу їх сім`ї не існує. Від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Проте [PERSON] не бажає розірвати шлюб в органах державної реєстрації цивільного стану. Сім`я розпалась і відновлена бути не може, на примирення позивач не згоден і бажає розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що відповідно до положень частини 2 статті 112 СК України є підставою для постановлення судом рішення про розірвання шлюбу. Просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 18.03.2024 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 15.04.2024 ухвалою суду сторонам, за заявою відповідача, було надано строк на примирення терміном один місяць, розгляд справи відкладено на 15.05.2024, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 15.05.2024 провадження у справі поновлено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, повідомив, що наданий судом термін на примирення не дав свого результату і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Пояснив, що за місяць який був надано судом для примирення, відповідач жодного разу не прийшла, не обізвалася і вони не спілкувалися один з одним. Зазначив, що він з відповідачем не проживає разом вже 5 років, вона проживає за іншою адресою. Від шлюбу мають двох дорослих дітей, яким 40 і 38 років відповідно. Для подальшого влаштування особистого життя і забезпечення безпеки позивач наполягав на розірванні шлюбу. Просив не стягувати судовий збір з відповідача. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача адвокат Стахурлов І.І. в судовому засіданні зазначив, що відповідач позов не визнає. Обставини і пояснення надані позивачем в суді не відповідають дійсності і нічим не доведені. На обліку у лікаря психіатра відповідач не перебуває і не лікувалася. Відповідач бажає примиритися і вважає, що одного місяця було мало для примирення. Відповідач намагалася зателефонувати чоловіку, але він не хоче розмовляти. Підтвердив, що сторони разом не проживають п`ять років. Просив надати термін на примирення чотири місяця. Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюб між сторонами зареєстрований виконавчим комітетом Черкащанської сільської ради Миргородського району Полтавської області 12 вересня 1982 року, актовий запис №13 (а.с. 4). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили відсутність взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги, непорозуміння, скандали на побутовому ґрунті. Подружні стосунки між сторонами відсутні, спільним побутом вони не пов`язані і тривалий час 5 років сторони проживають окремо, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу і не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, надання судом строку для примирення до позитивного результату не привело. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, надані ними в судовому засіданні 15.05.2024 року, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.\~112\~ч.2\~СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115\~СК України у\~разі розірвання\~шлюбу судом\~шлюб припиняється\~у день\~набрання чинності\~рішенням суду\~про розірвання\~шлюбу.\~Документом,\~що засвідчує\~факт розірвання\~шлюбу судом,\~є рішення\~суду про\~розірвання шлюбу,\~яке набрало\~законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved