Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були чоловіком та дружиною. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Те, що вона являється його дружиною підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06 червня 1987 року. Однак у вказаному свідоцтві по батькові покійного помилково зазначено як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Те, що вірним по батькові померлого є « [PERSON] » підтверджується рядом документів. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] покійний був зазначений як « [PERSON] » (на той час ще російською мовою). Відповідно до посвідчення водія серії [NUMBER] , виданого 09 липня 2013 року, та пенсійного посвідчення № [NUMBER] , виданого 21 серпня 2012 року, покійний теж був зазначений як « [PERSON] ». Після передчасної та неочікуваної смерті чоловіка вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з метою виплати їй, як дружині, одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393. Однак, 23 лютого 2023 року на її поштову адресу надійшов лист від вказаного управління, яким їй відмовлено у виплаті одноразової допомоги, оскільки працівниками Головного управління виявлені розбіжності в написанні по батькові покійного. А саме: у свідоцтві про одруження покійний зазначений як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Також їй роз`яснено, що вказану допомогу вона зможе отримати тільки після встановлення факту родинних відносин, зокрема факту, що покійний [PERSON] дійсно був її чоловіком. З огляду на вищевикладене просить заяву задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.\~\~ Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області як заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, однак подала письмові пояснення по справі № 304/625/24 за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, у яких зазначає, що заявниця зверталася до Головного управління із заявою про призначення одноразової грошової допомоги за померлого чоловіка [PERSON] . Згідно п. 10 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших категорій осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30 січня 2007 року, для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, подаються такі документи: заява про виплату одноразової грошової допомоги; паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України; документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків; свідоцтво про смерть; документи, що засвідчують родинні відносини членів сім`ї з померлим пенсіонером. Відділом обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області, що розглядав заяву та надані документи, виявлено розбіжність. А саме, у копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 червня 1987 року, по батькові чоловіка заявниці зазначено « [PERSON] », що відмінне від вказаного у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2024 року та у копії паспорту померлого серії [NUMBER] , виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 10 березня 2003 року, що наявна в матеріалах пенсійної справи, по батькові як « [PERSON] ». Відтак просить вказану справу розглянути у її відсутності, враховуючи подане письмове пояснення.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] у віці 56 років помер [PERSON] , який народився [INFO] у м. Ужгород Ужгородського району Закарпатської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 20 лютого 2024 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а. с. 9).\~ У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому повторно 29 червня 1982 року з місцем реєстрації м. Ужгород Закарпатської області зазначено, що [INFO] у м. Ужгород Закарпатської області народився « [PERSON] » (запис зроблено російською мовою) (а. с. 6). Крім цього, у посвідченні водія [NUMBER] , виданому Ужгородським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області, та пенсійному посвідченні № [NUMBER] (серія [NUMBER] ), виданому 21 серпня 2012 року Пенсійним фондом України, по батькові покійного також зазначено як « [PERSON] » (а. с. 7).\~ Поряд з цим, у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] , виданому 06 червня 1987 року з місцем реєстрації Дубриницька сільська Рада народних депутатів Перечинського району, зазначено, що цього ж дня уклали шлюб [PERSON] , який народився [INFO] у м. Ужгород Закарпатської області, та [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Дубриничі Перечинського району Закарпатської області, яким після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 8). Крім цього, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області своїм листом за № 0700-0504-8/13158 від 23 лютого 2024 року у відповідь на заяву [PERSON] № 956/02-16 від 23 лютого 2024 року про призначення одноразової грошової допомоги за померлого чоловіка [PERSON] повідомило, що у поданих нею до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісного центру) Головного управління ПФУ в Закарпатській області документах виявлено розбіжність. А саме, у копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 червня 1987 року, по батькові чоловіка зазначено « [PERSON] », що відмінне від батькові як « [PERSON] », яке вказано у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20 лютого 2024 року та у копії паспорта померлого серії [NUMBER] , виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 10 березня 2003 року, що наявна в матеріалах пенсійної справи. Одноразову грошову допомогу за померлого чоловіка [PERSON] їй буде призначено у разі надання до Головонго управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області або до органу Пенсійного фонду за місцем проживання, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, або оригіналу свідоцтва про шлюб із вірно зазначеним по батькові (а. с. 10-11).\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що у заявника [PERSON] немає можливості встановити факт родинних відносин у позасудовому порядку, а тому суд, з метою захисту прав, свобод та інтересів останньої, вважає, що подана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved