Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Костопільської міської ради Рівненської області про усунення перешкод у здійсненні бабою її прав щодо виховання онуки, в якій просила суд, зобов`язати відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні з неповнолітньою онукою [PERSON] , визначити їй спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , шляхом надання їй можливість бачитися з онукою кожної п`ятниці з 18 год п`ятниці до 17 год суботи за місцем проживання або перебування позивачки без присутності матері дитини; у день народження [PERSON] 30 квітня з 10 год. до 14 год. проводити час з дитиною з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби (позивачки), інших місць за бажанням дитини без присутності матері; у день народження позивачки 04 серпня з 14 год. до 19 год. проводити час з дитиною з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби (позивачки), інших місць за бажанням дитини без присутності матері; спільний відпочинок позивачки з малолітньою [PERSON] у літній період 30 днів, з можливістю відвідування дитиною місця проживання баби (позивачки), інших місць за бажанням дитини без присутності матері; зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачці у спілкуванні з малолітньою [PERSON] , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтеренет-технологій (скайп, електронна пошта, тощо) у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дитини; у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з позивачкою дату, враховуючи інтереси дитини, її стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини, а також просить стягнути судові витрати з відповідачки. В обґрунтування позову зазначає, що її син [PERSON] у 2012 році одружився з відповідачкою, та у них народилася дочка [PERSON] [INFO] . 14.04.2014 вона подарувала своєму сину [PERSON] земельну ділянку в [ADDRESS] на які уже знаходився житловий будинок з надвірними будівлями. У вказаному будинку проживав її син [PERSON] з сім`єю, а вона з чоловіком у с.Грицьки Дубровицького району. [INFO] помер чоловік позивачки. Після смерті чоловіка її син [PERSON] забрав позивачку до себе в м.Костопіль, де вона проживала у господарській будівлі (літній кухні), та допомагала за доглядом за неповнолітніми дітьми свого сина. Вказує, що значну частину свого часу приділяла відносинам з неповнолітніми онуками, особливо теплі відносини склалися з онукою [PERSON] . Зазначає, що періодично забирала [PERSON] зі школи, допомагала робити уроки, разом ходили до центру міста, де відвідували магазини, та заходили у кафе. [INFO] загинув її син [PERSON] . Також вказує, що після смерті [PERSON] відповідачка після оформлення спадкових документів, забрала неповнолітніх дітей і виїхала в с.Збуж Рівненського району Рівненської області, де і проживає по цей час. Зазначає, що відповідачка вчиняє їй перешкоди у спілкуванні з онукою та у її вихованні. [PERSON] вказує, що бажає брати участь у вихованні онуки, проводити час та спілкуватися з нею, брати участь у її духовному та фізичному розвитку. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що не заперечує, щодо участі баби у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Просила суд визначити позивачці [PERSON] дні зустрічі та спілкування з дитиною за бажанням дитини. Щодо вимог про день народження дитини, визначити години спілкування з бабусею за бажанням дитини; у день народження бабусі та спільний відпочинок, спілкування телефоном не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). З вказаного свідоцтва вбачається, що батьками неповнолітньої [PERSON] є [PERSON] , та [PERSON] (відповідачка). Судом встановлено, що позивачка є матір`ю [PERSON] та бабушкою неповнолітньої [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Встановлено, що батько неповнолітньої [PERSON] [PERSON] , [INFO] загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що відповідачка [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні бабусі позивачки [PERSON] у спілкуванні та вихованні онуки [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82). Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України. У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їх спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Так, з висновку, органу опіки та піклування про участь баби [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онукою, вбачається, що позивачка проживає за адресою [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, позивачка проживає у окремому житловому приміщенні, яке складається з однієї кімнати, кухні, коридору, ванної кімнати та бані. [PERSON] не бачиться з онукою [PERSON] , вона любить дівчинку, бажає спілкуватися з нею, проводити спільно час. Матеріальне, моральне, психологічне становище, позивачки, її участь у вихованні та спілкувані онуки не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Окрім того, з вказаного висновку вбачається, що неповнолітня [PERSON] любить свою бабу (позивачку [PERSON] ), бажає бачитися з нею, але не за тими днями та годинами, що вказані в позовній заяві, а тоді коли сама того забажає. [PERSON] пам`ятає та позитивно відгукується про часи, коли проводила їх з бабою, видно, що дівчинка болісно сприймає ситуацію, яка склалася між бабою та мамою, не хоче їх образити своїм рішенням чи діями. Також з вказано висновку вбачається, що відповідачка [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні позивачки [PERSON] з онукою [PERSON] . Орган опіки та піклування вважає за доцільне участь баби [PERSON] , [INFO] , у вихованні та спілкуванні з онукою [PERSON] , [INFO] . Спілкування дівчинки з бабою відповідатиме лише найкращим інтересам дитини. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які є дочкою та сином позивачки. Свідки в судовому засіданні показали, що до загибелі чоловіка відповідачки (батька [PERSON] ), - [PERSON] , позивачка [PERSON] спілкувалася, проводила час з онукою [PERSON] , а після загибелі [PERSON] , відповідачка перестала спілкуватися з позивачкою, телефон неповнолітньої [PERSON] заблокований або остання не відповідає. Так, при визначенні способу участі баби у вихованні онуки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. Окрім того, при вирішенні позовних вимог в цій частині, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивачки у вихованні малолітньої онуки, що не суперечить інтересам дитини та з урахуванням її бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуки. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у вирішенні спірних питань, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та її виховання. Вимоги позивачки про її участь у вихованні та спілкуванні з онукою суд вважає обґрунтованими, проте, при визначеності тривалості та часу таких зустрічей, має враховуватися думка та бажання неповнолітньої онуки. Визначаючи часи спілкування бабусі із онукою без участі матері, суд також враховує відсутність доказів негативного впливу бабусі на неї та вважає, що присутність обох сторін під час зустрічей позивачки із дитиною не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, може негативно впливати на її психоемоційний стан, з огляду на стосунки, які склались між сторонами. Крім того, в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачки з дитиною буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивачки із дитиною буде сприяти повноцінному вихованню, останньої, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Надаючи оцінку запропонованому позивачкою графіку спілкування та побачень з онукою [PERSON] , дослідивши висновок органу опіки та піклування, письмові пояснення відповідачки, суд вважає вірне внести незначні корективи у запропонований графік, а саме\~ визначити час спілкування у визначені дні, з урахуванням бажання дитини ( [PERSON] ): щотижня з п`ятниці по суботу, у години з урахуванням бажання дитини [PERSON] ,\~ за місцем проживання чи перебування [PERSON] без присутності матері дитини; у день народження [PERSON] , [INFO] , у години з врахуванням бажання дитини [PERSON] ,\~ баба [PERSON] , проводить час з дитиною [PERSON] , відвідуючи місце проживання баби та інших місць за бажанням дитини [PERSON] , без присутності матері; у день народження баби дитини, [PERSON] [INFO] , з 14 год. до 19 год., баба [PERSON] , проводить час з дитиною [PERSON] , відвідуючи місце проживання баби та інших місць за бажанням дитини [PERSON] , без присутності матері. В решті запропонований графік залишити без змін. Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що такий спосіб участі бабусі у вихованні онуки та спілкуванні із нею у повній мірі відповідає інтересам як бабусі, так і онуки, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онуки. Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини, та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування матері, та бабусі із онукою. Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онукою та участь у її вихованні, бажання позивачки брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, взявши до уваги висновок орану опіки та піклування, суд вважає, що позов підлягає до задовлення При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи встановлено, що інтереси позивачки представляв адвокат Остапенко В.С. та на підтвердження понесених позивачкою судових витрат на правничу допомогу, до позовної заяви долучено: договір доручення №159 від 01.02.2024, акт приймання передачі послуг по наданню професійної (правової) допомоги від 05.02.2024, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №68510553 від 05.02.2024 про оплату послуг адвоката в на суму 4900 грн. З наданих документів вбачається, що витрати на правову допомогу позивачки по розгляду вищезазначеної справи становлять 4900 грн. (а.с.15-17). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги було задоволено повністю, то з відповідачки на користь позивачки підлягає до стягнення 4900 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. Окрім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved