Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

12.03.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява від директора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенка О.І. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій представником позивача заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 3258600632-34800 від 12.01.2021 у розмірі 30861,00 грн., судових витрат у розмірі 3028,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.01.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики № 3258600632-34800, відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в сумі 3500,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. 03.06.2021 між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") було укладено Договір факторингу №03-06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики 3258600632-34800 від 12.01.2021, укладений між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та [PERSON] . Позивач набув право грошової вимоги за вказаним договором позики на підставі договору про відступлення права вимоги від 10.03.2023, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал"та ТОВ "Коллект Центр". Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.02.2024, відповідно до розрахунку заборгованості становить 30\~861 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 27\~361,00 грн.; у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2024 відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення (зворотна сторона а.с. 4). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з його відрядженням. При цьому, 28.03.2024 відповідач ознайомлений з матеріалами справи надавши відповідну заяву та 12.04.2024 просив суд відкласти розгляд справи для участі його представника, який перебуває за межами України. Вирішуючи дане клопотання суд виходить з наступного. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Положеннями п.1 і 2 ч. 3 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, визначені для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, повторне неприбуття відповідача, повідомленого завчасно (23.04.2024) про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання та не надання доказів поважності причини такого неприбуття (доказів відрядження на період проведення судового засідання), суд приходить до висновку про неявку відповідача до суду з неповажних причин і, відповідно, про відсутність підстав для відкладення розгляду справи вирішуючи справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. При цьому, суд зауважує, що подавши 12.04.2024 клопотання про відкладення розгляду справи, відповідач не надав суду жодних відомостей і доказів залучення представника. Крім того, станом на час розгляду справи, відповідачем відзив на позов не подано. Судом встановлено, що 12.01.2021 між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та [PERSON] укладено договір позики № 3258600632-34800 про надання грошових коштів у сумі 3500,00 грн. Строк користування кредитними коштами складає 20 днів та починається з 12.01.2021 та закінчується 01.02.2021 (включно). (а.с. 5-12). Відповідно до п. 2.4 Договору цільове призначення кредиту: придбання позичальником будь-яких товарів, робіт, послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається одноразово, шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, зазначений позичальником при подачі заяви про надання кредиту та зазначений у розділі 10 цього договору. За невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством, а також відшкодовують заподіяні збитки, понад неустойку. (п. 6.1. Договору) Згідно п. 6.3 та 6.4 Договору за несвоєчасне повернення Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Товариства пеню у розмірі 3,9 (три цілих дев`ять десятих) % процента, від суми боргу за кожний день прострочення; у випадку якщо прострочення сплати заборгованості триває понад 10 (десять) календарних днів у Кредитора виникає право на одноразове нарахування штрафу, у розмірі 50% (відсотків) від суми кредиту, який може бути нарахований на 10-й день прострочення сплати заборгованості. Загальні витрати за кредитом 21,700 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 11 700,00 грн. Реальна річна процентна ставка становить 1404%. Повернення кредиту здійснюється згідно Графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору. Відповідно до п. 9.2 цей договір укладається в електронній формі та є електронним договором. Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача [PERSON] одноразовим ідентифікатором В37BSB7E, 12.01.2021. Відповідно до інформаційної довідки від 19.01.2024 № 234/01 транзакція була здійснена через платіжний сервіс «Platon». Сайт торговця: KREDIT1.COM.UA. Номер транзакції 31044-18196-94093. Номер замовлення 83568. Сума 3500,00 грн. Дата та час проведення: 2021-01-12 10:57:00. Номер платіжної картки [NUMBER] . Емітент платіжної картки RAIFFEISEN BANK AVAL. Код авторизації 204875 (зворотна сторона а.с. 13). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені\~статтею 203 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до\~статті 204 ЦК\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя\~статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою\~статті 1054 ЦК\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК\~дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої\~статті 638 ЦК\~договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України "Про електронну комерцію"\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення договору позики\~№ 3258600632-34800 від 12.01.2021 про отримання відповідачем [PERSON] кредиту у ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс". За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 1056-1\~ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 03.06.2021 між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір про відступлення права вимоги № 03-06/21, відповідно до якого ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 3258600632-34800 від 12.01.2021, укладений між ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та [PERSON] (а.с. 18-20). 10.03.2023 ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників ТОВ "Коллект Центр" на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал"та ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс", в тому числі за договором позики № 3258600632-34800 від 12.01.2021, що уклали ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" та [PERSON] (а.с. 23-26). Заборгованість [PERSON] за договором позики № 3258600632-34800 від 12.01.2021 станом на 08.02.2024 у сумі 30 861,00 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 27361,00 грн. сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги. (а.с. 16 -17). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1\~ст. 516 ЦК). Таким чином, позивач правомірно набув право грошової вимоги\~ТОВ "ФК "Інкасо Фінанс" до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 3258600632-34800 від 12.01.2021. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суду не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За правилами ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; платіжне доручення про оплату наданих послуг № 413000008 від 09.02.2024, відповідно до якого позивачем сплачено 51\~000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 479 від 07.02.2024, у якій між позивачем та Адвокатським об`єднанням погоджено надання наступних правових (юридичних0 послуг: надання усної консультації з вивчення документів (2 години) вартістю 4000 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (3 години) вартістю 9000 грн.; акт № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved