Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне товариство\~«Державний ощадний\~банк України»\~(далі\~-\~АТ «Ощадбанк»)\~в особі\~філії Дніпропетровського\~обласного управління\~АТ «Ощадбанк»,\~звернулося до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідача\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості по\~кредитному договору\~в обґрунтування\~позову вказавши\~на те,\~що 09.12.2021\~ року\~між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит № 0509/143 та видано кредит у сумі 167100,00 грн., зі сплатою 29 % річних, строком на 60 місяців. Позичальник отримав кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності, однак порушував свої договірні зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 19.09.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 179680,02 грн., яка складається: з заборгованості за основним боргом (кредитом) 161172,24 грн.; процентів за користування кредитом 18507,78 грн. Вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомлення (викликом) сторін. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. Він неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи в зв`язку із перебуванням у лавах ЗСУ. В подальшому подав заяву про визнання позову. Ухвалами Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.03.2024 року та 01.04.2024 року заяви представника позивача [PERSON] про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції було задоволено. Ухвалою від 08.05.2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу. \~ \~ \~ \~ Представник позивача приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору. Суд, заслухавши представника позивача, оглянувши заяву відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 09.12.2021\~ року\~між Акціонерним\~Товариством «Державний\~ощадний банк\~України» та\~ [PERSON] \~було укладено договір про споживчий кредит № 0509/143, шляхом його підписання представником банку та [PERSON] . Відповідно до пункту 2.2. Договору кредит надається у загальному розмірі 167100,00 грн., на строк\~60\~місяців,\~з терміном\~остаточного повернення\~кредиту не\~пізніше 08.12.2026,\~якщо інший\~строк та/або\~термін не\~буде встановлено\~згідно з\~умовами цього\~Договору (а.с. 10-27). Після утворення заборгованості, з метою досудового врегулювання спору, позивач 20.09.2023 надсилав відповідачеві письмову вимогу вих. № 55/5.4-02/59060/2023 про дострокове погашення кредиту, у зв`язку із порушенням умов договору. Вказане підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28, 29). Наявність заборгованості [PERSON] перед банком станом на 19.09.2023 року у сумі 179680,02\~грн., яка складається: з заборгованості за основним боргом (кредитом) 161172,24 грн; процентів за користування кредитом 18507,78 грн. підтверджується наданим позивачем детальним розрахунком заборгованості. Наявність та розмір заборгованості визнав відповідач (а.с. 42, 43). Рух коштів за рахунком, відкритим на ім`я [PERSON] і користування відповідачем кредитними коштами підтверджується наданою позивачем випискою за рахунком (а.с. 48-63). Письмову вимогу відповідач не виконав. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між АТ «Ощадбанк» та відповідачем, є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Судом встановлено, що сторони узгодили усі умови кредитування у письмовій формі - уклавши 09.12.2021 року договір про споживчий кредит № 0509/143. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, відповідач вчасно не погашав заборгованість за кредитним договором. Розмір заборгованості підтверджується наданими банком випискою руху коштів за рахунком та детальним розрахунком заборгованості. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач, належним чином не виконав зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, такі дії відповідача є неправомірними, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути заборгованість в загальній сумі 179680,02 грн. Згідно з вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, 50% судового збору підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України, що становить 1342,00 грн. З відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування 50% витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду слід стягнути 1342,00 грн.

Outcome: approved