Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , через адвоката Зубко А.О. (ордер а.с.16,17), звернувся до суду з вищевказаною заявою. Заяву обґрунтована тим, що [PERSON] (заявник) є онуком [PERSON] , [INFO] . Дана обставина підтверджується його свідоцтвом про народження, де у графі «мати» зазначена « [PERSON] » (« [PERSON] », після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ») та свідоцтвом про народження його матері [PERSON] , де у графі «мати» зазначена « [PERSON] ». Прізвище матері « [PERSON] » після розірвання шлюбу - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На початку березня 2023 року бабуся заявника виїхала на територію рф до свої родичів, де [INFO] померла, місце смерті - рф московська область, ногінський район, село колонтаєво, про що відділом № 1 управління запису актів цивільного стану по богородському округу міському округу чорноголовка головного управління запису актів цивільного стану московської області, код органу 95000117, складно актовий запис про смерть № 170239500011700874001. Дана обставина підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Заявник вказує, що після смерті бабусі відкрилась спадщина на її майно, яка складається із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Маломошковецьким старостинським округом Червоненської територіальної громади Бердичівського району Житомирської області 25 жовтня 2023 року було видано довідку про те, що [PERSON] , [INFO] , на час смерті була зареєстрована в селі Малі Мошковці. 06 листопада 2023 року приватним нотаріусом Вальчуком О.М. було заведено спадкову справу № 120/2023, але відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що факт смерті [PERSON] не підтверджено свідоцтвом про смерть. Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки факт смерті відбувся на території держави агресора - російській федерації. Заявник просить встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Житомирська область, Андрушівський район, село Малі Мошківці, яка померла [INFO] на території рф: московська область, ногінський раойн, село колонтаєво. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року заяву залишено без руху (а.с.20,21). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 квітня 2024 року у справі відкрито окреме провадження, розгляд справи призначено на 21 травня 2024 року в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва (а.с.32,33). Заінтересована особа - Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), належним чином судом повідомлений про розгляд справи (а.с.37). Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно доч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , яка померла у рф, заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся під час проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , була громадянкою України, народилась в селі Великі Мошківці, Андрушівський район, Житомирська область (а.с.27-30). Батьками заявника [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 26 від 14 липня 1993 року, Червоненської сільської Ради Андрушівського району Житомирської області, є батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 05 січня 1999 року батьки заявника розірвали шлюб, після розірвання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5,7). Батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 5 від 01 квітня 1972 року Маломошковецької сільської Ради Андрушівського району Житомирської області, є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). Відповідно до довідки № 226 від 25 жовтня 2023 року Маломошковецького Страростинського округу Червоненської територіальної громади Бердичівського району Житомирської області [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі, витяг № 74623743 від 06 листопада 2023 року, приватним нотаріусом Вальчуком О.М. було заведено спадкову справу № 120/2023 щодо спадкодавця [PERSON] (а.с.12). Однак, при зверненні заявника до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчука О.М., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з тим, що факт смерті документально не підтверджено (лист № 76/02-14 від 01 квітня 2024 року (а.с.14). Листом від 12 вересня 2023 року № 3265/33.1-87 Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) представнику [PERSON] - Зубко А.О. відмовлено у можливості державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки факт смерті зареєстровано на території російській федерації (а.с.15). Згідно з п. 14 глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до пунктів 4, 7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23 грудня 2022 року, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України від 01 грудня 2022 року №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22 січня 1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28 березня 1997 та вихід України з Конвенції від 22 січня 1993 та Протоколу від 28 березня 1997. Дія Конвенції від 22 січня 1993 року та Протоколу від 28 березня 1997 року зупинена з 23 грудня 2022 року. Як вбачається зі свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , мовою оригіналу: «Свидетельство о смерти [PERSON] , [INFO], граждансство - Украина, место рождения - Украина, Житомирская область, Андрушевский район, с.Большие Мошковцы, умерла [INFO], место смерти - рф Московская область, Ногинский район, д.Колонтаево, о чем 2023 года июня месяца 16 числа составлена запись акт о смерти 170239500011700874001, место государственной регистрации - № 95000117, Отдел № 1 управления ЗАГС по Богородскому городскому округу и городскому округу Черноголовка Главного управления ЗАГС Московской области, место выдачи - № 95000117, Отдел № 1 управление ЗАГС по Богородскому городскому округу и городскому округу Черноголовка Главного управления ЗАГС Московской области» (а.с.8). Отже, вказане свідоцтво про смерть видано після повномасштабного вторгнення рф на територію України. З матеріалів справи судом встановлено, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його баби та в подальшому оформлення спадкових прав. Отже, заявником обґрунтовано підставу звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті, яка настала, на території іноземної держави Таким чином, оскільки [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України та померла [INFO] на території країни-агресора, а після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть на території російської федерації не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України, позаяк не визнається державними органами України, з метою захисту її законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який знайшов підтвердження в суді. На підставі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закон України від 01 грудня 2022р. №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993р.»,

Outcome: approved