Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] ,РНОКПП: [NUMBER] на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей\~ - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітної плати /доходів/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 26.08. 2006 року до 13.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження № серії [NUMBER] , видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51 та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1618. З 2016 року сторони проживають окремо ,відповідачка зібрала свої особисті речі, переїхала до м. Москви, створила нову сім`ю, народила сина, залишилась проживати в Москві, адресу нового місця проживання не повідомила. Рішенням Московського районного суду від 13.06.2017 року шлюб розірвано. Діти проживають з позивачем , знаходяться на її вихованні, повному матеріальному утриманні. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач не з`явився , подав заяву про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась , про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином Відповідач не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала. Відповідно до п. 3 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень\~ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд вирішив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.08. 2006 року до 13.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження № серії [NUMBER] , видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 51 та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1618. Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.08.2022 року за № 6327-5001981584 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою : Харківська область , Куп`янський район, с. Шевченкове, проте фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки діловода Новоолександрівського старостинського округу Стариков Володимир Васильович проживає разом зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з урахуванням наявних у справі письмових доказів, а саме: стягувати з [PERSON] , [INFO] ,РНОКПП: [NUMBER] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей\~ - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітної плати /доходів/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. Стаття 191 Сімейного кодексу України\~встановлює, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~Сімейним Кодексом України. На підставі викладеного та

Outcome: approved