Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

У квітні 2024 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач посилається на те, що є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячої води відповідно до положень Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10.04.2014 № 1198-VII для об`єктів усіх форм власності з 01.07.2014. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , відтак є користувачами послуг, що надає позивач. Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630, Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 № 572 (що діяли на момент виникнення заборгованості) споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі з січня 2016 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та з січня 2016 року не вносили оплату за постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, що станом на 01.03.2024 становить 34344,06 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення/постачання теплової енергії 13616,30 грн., заборгованість з постачання гарячої води 20727,76 грн. Відповідачі як боржники, що прострочили виконання грошового зобов`язання, на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язані також сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 11056,98 грн. та трьох процентів річних в сумі 3204,70 грн. За викладених обставин позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячого водопостачання в розмірі 34344,06 грн., інфляційну складову в сумі 11056,98 грн., три проценти річних в сумі 3204,70 грн., всього 48605,74 грн. Ухвалою суду від 16.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 14.05.2024 Відповідачем [PERSON] подано Відзив на позов у якому зазначено про відсутність договірних відносин між сторонами. Крім того позивач не інформував відповідачів про наявність штрафних санкцій. Борг відповідачами повністю погашено, про що надано відповідні квитанції. Відповідач просить застосувати строк позовної давності. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідачі [PERSON] , [PERSON] не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заяви по суті сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 16.04.2024 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач посилається на те, що що є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячої води за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі не оплачують за надані послуги, відтак наявна заборгованість. У відзиві на позов та у відповіді на відзив сторони зазначають по сплату боргу в розмірі 36560,00 грн., а відтак зазначені обставини не потребують доказуванню Відповідач [PERSON] зазначає про погашення боргу та застосування строку позовної давності, відсутність договірних відносин між сторонами. Натомість дані твердження суд відхиляє, оскільки відповідачі після опублікування 14.07.2015 в газеті «Хрещатик» № 99 (4695) договору не зверталися до позивача з письмовою відмовою щодо припинення надання послуг, судом встановлено під час розгляду справи отримання відповідачами послуг з постачання опалення/теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, за викладених обставин споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Отже, відповідачі отримували послуги від позивача у спірний період на підставі договору приєднання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з доданим до відзиву розрахунком заборгованості борг у розмірі 36560,00 грн. відповідачами сплачено після подання позову. Разом з тим, розмір штрафних санкцій в сумі 17289,68 грн. , сплата судового збору є непогашеною. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Оскільки, відповідно до п. 18 Правил, п. 9 Договору, оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, початком нарахування 3% річних на заборгованість є наступний день, що слідує за останнім днем строку, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто з 21 числа кожного місяця, а початком застосування індексу інфляції до прострочених платежів є наступний місяць, що йде за місяцем, коли зобов`язання мало бути виконано. Інфляційна складова боргу, яка розрахована згідно Листа «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» Верховного суду України від 03.04.1997 № 62-67р та відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 11056,98 грн. Розмір 3% річних розраховано за формулою: сума боргу х 3%/365 х кількість днів прострочення та відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 3204,70 грн. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України процесуальний строк, що застосовується і у випадках суперечок з приводу надання житлово-комунальних послуг, стягнення заборгованості за їх несплату, тощо встановлюється тривалістю в три роки. Період, за який кредитор має право стягувати заборгованість визначається строком позовної давності. Зважаючи на те, що основний борг по сплаті за постачання гарячої води централізованого опалення/постачання теплової енергії визнано відповідачами та погашено під час розгляду справи судом, заява про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. Позивач з заявами про зменшення позовних вимог не звертався. Відтак сума боргу, заявлена відповідачем в розмірі 34344,06 грн. є необґрунтованою та стягненню з відповідачів не підлягає. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За таких умов, позов підлягає задоволенню відтак підлягає стягненню з відповідачів: інфляційна складова боргу у розмірі 11056,98 грн. + три відсотки річних у розмірі 3204,70 грн. Інші доводи відповідача не спростовують відповідність вимог позивача щодо предмета спору та їх обґрунтування, поданих з дотриманням ст. 175 ЦПК України, відтак не потребують детального обґрунтування. Щодо розподілу судових витрат, суд керується таким. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн., що становить 1009,33 грн. з кожного.

Outcome: partial