Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ткаченко Н.М. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, укладеного 24.10.2023 року та посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Колодуб С.М.. Свої уточнені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.10.2023 року між позивачем і відповідачкою було укладено договір довічного утримання. Цей договір було складено та посвідчено приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Колодуб С.М., згідно умов якого позивач передала у власність [PERSON] належну їй на праві особистої власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , а відповідач прийняла зобов"язання надавати відчужувачу(позивачу) довічне матеріальне утримання(догляд). Проте відповідач з моменту укладення договору довічного утримання, частково виконувала умови договору, проте в подальшому перестала здійснювати утримання та догляд, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду заявою її представника заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, проте згідно з адресованою до суду її письмовою заявою та її представника просять справу розглядати без їх участі. Заявлені позовні вимоги визнають в повному обсязі, та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Як встановлено судом та вбачається з договору довічного утримання від 24.10.2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №1515 квартира за адресою: [ADDRESS] , належала на праві особистої приватної власності позивачці [PERSON] (а.с. 27-28). 24 жовтня 2023 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, за умовами якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві особистої власності квартиру за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа квартири становить 42,4 кв.м, житлова площа 27,1 кв.м., а [PERSON] зобов"язалася надавати відчужувачу(позивачу) довічне матеріальне утримання(догляд).(а.с.27) Статтею 744 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч. 1, 2 ст. 746 Цивільного кодексу України, відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа. Відповідно до ч. 1 ст. 749 Цивільного кодексу України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Статтею 750 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач може бути зобов`язаний забезпечити відчужувача або третю особу житлом у будинку (квартирі), який йому переданий за договором довічного утримання (догляду). Відповідно з п.5 зазначеного договору відповідач [PERSON] взяла на себе зобов`язання надавати позивачу [PERSON] довічне матеріальне забезпечення, а також усі види догляду: забезпечення належними лікувальними засобами, надання побутових послуг, тощо. Згідно пункту 6 договору довічного утримання вартість матеріального забезпечення (їжі, одягу,догляду і необхідної допомоги) визначена сторонами договору в розмірі 1000,00 грн. щомісяця. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Згідно ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи, що відповідач визнав позов в повному обсязі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання.

Outcome: approved