Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

11 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.08.2012 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.02.2019. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Після розлучення відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не сплачує аліменти, ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не спілкується з ним, не дбає про його самоусвідомлення, не сприяє загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Ухвалою судді від 09.01.2024 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Копія ухвали була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 23.02.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги та висновок підтримують. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з копією рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.02.2019, справа №398/3358/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8-9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №753, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади №2022/000565214, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). З копії виконавчого листа від 10.04.2019 у справі №398/3357/18 вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 13.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.10). Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 14.09.2023 №93861, виданого Олександрійським ВДВС, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] станом на 31.08.2023 становить 105783,25 грн. (а.с.11). Згідно з копією характеристики, виданої Ліцеєм №10 Олександрійської міської ради, [PERSON] проживає в неповній сім`ї. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, постійно піклується про нього, бере активну участь у житті класу. Батько ніколи не з`являвся до закладу освіти, не цікавився його навчання. Хлопчик байдуже відгукується про батька (а.с.12). Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №400 від 26.08.2022, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері [PERSON] (а.с.13). Згідно з копією Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.09.2023 здобувача освіти [PERSON] , умови проживання задовільні (а.с.15). З копії висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 01.11.2023 № 297/9/10/3 вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно з довідкою № 114 Квартального комітету №46 Олександрійської міської ради від 10.11.2023, [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, не спілкується з ним, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не відвідує, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надавав та не надає матеріальної допомоги на його утримання, що свідчить про байдужість відповідача як до власного сина, так і до виконання батьківських обов`язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому вимога про позбавлення його батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі по 1073,60 грн.

Outcome: approved