Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування позовної заяви зазначає, що 06.06.2012 року уклав шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 29. Від шлюбу у них із відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2023 року подружжя не проживають разом, сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формального характеру. Спільне життя з відповідачем не склалося. Постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя. Відсутність між ними взаєморозуміння та спільної думки, щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву відносин. Подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б особистим інтересам позивача. Подружні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. На даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сім`я існує формально. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе, оскільки їхнє сімейне життя не налагоджується вже тривалий час. Підтримуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб та дітей залишити з ним на самостійному утримані, виховані та проживанні. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ст. 279 ЦПК України розгляд справи слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликалися. До суду від позивача надійшла заява в якій просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та після розірвання шлюбу дітей залишити на самостійному виховуванні, проживанні та утримуванні батька. До суду від відповідача надійшла заява в якій просить суд слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає. Також просить суд дітей залишити на самостійному виховуванні, проживанні та утримуванні батька. Відповідно до п 1ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 06.06.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Як встановлено судом, від шлюбу у сторін є діти [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] . Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити із батьком. За таких обставин, враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] залишити на самостійному утримані, виховані та проживанні разом з батьком. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved