Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

У липні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.03.2021 року з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту № 79-21 про оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту складає 40 516 грн. 99 коп., вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу складає 26 209 грн. 74 коп. ПАТ «Страхова компанія «Еталон», якою застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , виплатило йому страхове відшкодування з урахуванням фізичного зносу у розмірі 23 799 грн. 12 коп. Оскільки різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою має відшкодувати особа, яка її завдала, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з [PERSON] 16 717 грн. 87 коп. різниці між страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту та 6 157 грн. 44 коп. витрат, пов`язаних зі складанням звіту про оцінку матеріальної шкоди та послуг евакуатора. Ухвалою суду від 30.11.2021 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі залучено [PERSON] в якості третьої особи. Крім того, у жовтні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що 12.03.2021 року з вини водія [PERSON] , який керував транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний йому на праві власності автомобіль Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] . Згідно звіту № 79/1-21 про оцінку матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту складає 124 633 грн. 79 коп., вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу складає 74 123 грн. 93 коп. Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, пошкоджено належний йому транспортний засіб, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», з яким у винуватця ДТП укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не відшкодувало йому збитки, а різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою має відшкодувати особа, яка її завдала, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 74 123 грн. 93 коп. страхового відшкодування, 6 157 грн. 44 коп. витрат, пов`язаних зі складанням звіту про оцінку матеріальної шкоди та послуг евакуатора, а також пеню за прострочення виплати страхового відшкодування; стягнути на його користь з [PERSON] 50 509 грн. 86 коп. різниці між страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту. Ухвалою суду від 22.11.2022 року подані [PERSON] позовні заяви об`єднані в одне провадження. Ухвалою суду від 26.03.2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі за позовом [PERSON] до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», [PERSON] залучено [PERSON] в якості третьої особи. [PERSON] у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, зокрема зазначає, що страховиком виплачено страхове відшкодування частково, при цьому страховий ліміт може повністю покрити матеріальні збитки, а відтак підстави для стягнення з нього матеріальної шкоди відсутні. [PERSON] у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, зокрема вказав, що позивачем не доведено реальний розмір завданих йому збитків. У судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Гончарук О.М. позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Представник [PERSON] - адвокат Іванова Н.С. та представник [PERSON] - адвокат Ільїна Д.В. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючи на викладені у відзивах пояснення. Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а тому його неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовів, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (т. 1 а.с. 5). 12.03.2021 року о 22 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Луговій, 16 з вини водія автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, де Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. У той же день, 12.03.2021 року о 22 год. 30 хв. у м. Києві по вул. Луговій, 16 з вини водія автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, де Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 11.05.2021 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Цією постановою суду, яка набрала законної сили установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що 12.03.2021 року о 22 год. 20 хв. у м. Києві, вул. Лугова, 16 [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, який внаслідок удару по інерції здійснив зіткнення з автомобілем марки Honda, д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП всі учасники отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3, 12.1, 13.1 ПДР України. Крім того, 12.03.2021 року о 22 год. 30 хв. у м. Києві, вул. Лугова, 16 [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , автомобілем марки Honda, д.н.з. [NUMBER] , автомобілем Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , останній внаслідок удару по інерції здійснив зіткнення з тролейбусом. Внаслідок ДТП всі учасники отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР (т. 1 а.с. 6). Згідно полісу № АР/0345616 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПАТ «СК «Еталон» (т. 1 а.с. 43). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Відповідно до звіту № 79-21 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] від 31.03.2021 року ринкова вартість автомобіля становить 245 911 грн. 49 коп., вартість відновлювального ремонту становить 40 516 грн. 99 коп., вартість матеріального збитку складає 26 209 грн. 74 коп. (т. 1 а.с. 9). Відповідно до звіту № 79/1-21 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Polo, д.н.з. [NUMBER] від 30.03.2021 року ринкова вартість автомобіля становить 245 911 грн. 49 коп., вартість відновлювального ремонту становить 124 633 грн. 79 коп., вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу деталей складає 74 123 грн. 93 коп. (т. 2 а.с. 142-155). 09.06.2021 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», однак страхове відшкодування йому виплачено не було. 25.06.2021 року ПАТ «СК «Еталон» виплатило [PERSON] 23 799 грн. 12 коп. страхового відшкодування (т. 1 а.с. 13). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У розумінні практики ЄСПЛ термін «майно» має широке тлумачення, під ним зокрема розуміють «активи», які можуть виникнути, зокрема, на підставі позову про відшкодування шкоди, який виникає з її заподіянням («Прессос Компанія Нав`єра С.А. та інші проти Бельгії». Частиною 1 ст. 15 ЦК України установлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України установлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 6 Закон України № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закон України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закон України № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial