Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

В січні 2023 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення способу участі у вихованні дітей. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2023 року по вищевказаній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено проведення підготовчого судового засідання на 01 березня 2023 року о 10 год. 00 хв. В обґрунтування позовних вимог позивачі [PERSON] та [PERSON] посилалися на те, що їх рідний син [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/4895/21 шлюб між ними було розірвано. На теперішній час у позивачів є двоє онуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із відповідачкою. [PERSON] та [PERSON] бажають бачитись із своїми онуками, спілкуватись із ними, приймати участь у їх вихованні та розвитку. Зазначають, що відповідачка дуже негативно налаштовує дітей проти спілкування з рідними дідом та бабою. Перешкоди в спілкуванні почались перед розлученням [PERSON] та [PERSON] , а саме 30.12.2021 року. Відповідачка в усній формі заборонила приходити до місця проживання онуків, розмовляти з ними, відвідувати в дошкільному закладі освіти та брати участь в навчально-виховному процесі. В подальшому після розлучення, відповідачка приїздила разом із дітьми до позивачів та давала змогу спілкуватися з онуками, але тільки в її присутності. У жовтні місяці 2022 року Відповідачка разом з дітьми виїхала за кордон та перебувала там декілька місяців. Після її повернення в Україну наприкінці листопада, з дітьми побачитися не дає, на телефонні дзвінки не відповідає. Позивачі вказують, що дуже люблять своїх онуків та прагнуть максимально приймати участь у їх житті та вихованні, а також спілкуватися з ними. Виходячи із зазначеного позивачі просять постановити рішення, яким: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні та вихованні онуків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; Визначити [PERSON] та [PERSON] такі способи участі у вихованні та спілкуванні з онуками, встановленням часу спілкування: три рази на тиждень в період часу з 15:00 год. до 20:00 год. без присутності батьків дітей, за місцем їх проживання (перебування) або в іншому місці за погодженням сторонами, враховуючи інтереси та бажання дітей, а також безпеку для дітей через оголошений в Україні воєнний стан, з можливістю зміни графіку за домовленістю сторін; зобов`язати [PERSON] сповіщати [PERSON] та [PERSON] про всі заходи, що стосуються стану здоров`я дітей (планові медичні обстеження, лікування тощо.), побутового, творчого, учбового процесу дітей, виїзд на відпочинок (з вказівкою міста, назви санаторного або туристичного комплексу, готелю), батьківські збори, поїздки, якщо стало їй відомо заздалегіть, повідомляти письмово про зміну місця проживання дітей (з вказівкою точної адреси), зміну навчального закладу, погіршення їх стану здоров`я та самопочуття, не перешкоджати спілкуванню дітей з батьком, у тому числі і через засоби мобільного зв`язку або інше (відео-зв`язок, вайбер, скайп, смс-повідомлення тощо). Разом з тим у провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №175/77/23 за позовною заявою\~\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~треті особи,\~які не\~заявляють самостійні\~вимоги на\~предмет спору:\~Орган опіки\~та піклування\~Новоолександрівської сільської\~ради,\~Служба у\~справах дітей\~Новоолександрівської сільської\~ради Дніпровського\~району Дніпропетровської\~області про визначення способу участі у вихованні дітей, по якій ухвалою суду від 13 січня 2023 року було відкрито загальне позовне провадження. 31 травня 2023 року представником відповідача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] було подано клопотання про об`єднання цивільних справ в одне провадження, оскільки позовні вимоги стосуються щодо проведення часу з одними й тими ж дітьми. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року цивільну справу №175/79/23 (провадження №2/175/20/23) за позовною заявою\~\~ [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення способу участі у вихованні дітей, об`єднано в одне провадження із цивільною справою №175/77/23 (провадження №2/175/19/23) за позовною заявою\~\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган місцевого самоврядування служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення способу участі у вихованні дітей. Присвоєно справі єдиний унікальний номер №175/79/23. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що на теперішній час у нього з відповідачкою є двоє малолітніх дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Остаточно [PERSON] та [PERSON] припинили проживати разом восени 2021 року, однак в подальшому відповідачка давала бачитися з дітьми в її присутності. На початку грудня 2022 року, коли відповідачка повернулася з-за кордону разом з дітьми, вона почала перешкоджати зустрічам позивача з дітьми та спілкуванню з ними. На даний час [PERSON] , відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом зарахований в списки Збройних Сил України територіальної оборони Дніпропетровської області. Можливості регулярно перебувати вдома та бачитися з дітьми не має, оскільки виконує свій обов`язок з захисту України на передовій. Інколи, раз на місяць та рідше, з`являється можливість на декілька днів приїхати додому побачитися з дітьми, але відповідачка забороняє бачитися та спілкуватися з дітьми. Зазначає, що створення відповідачкою перешкод його спілкуванню з дітьми порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дітей. Мирно домовитись про періодичність спілкування з дітьми не виходить. На підставі вищевикладеного, просить суд: зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; визначити такі способі участі у вихованні та спілкування спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановленням часу спілкування: Під час знаходження батька [PERSON] на службі, як мобілізована особа: за потреби батька ( [PERSON] ), але не рідше трьох разів на тиждень по 4 години за місцем проживання батька та/або в місяць та закладах належних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дітей, природних умов і режиму дня дітей; Після закінчення війни та/або звільнення батька від проходження служби: кожний парний будній день з 17-00 до 19-00 наступного дня (за погодженням батьків) без присутності матері ( [PERSON] ), за місцем проживання батька та/або в місяць та закладах належних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дітей, природних умов і режиму дня дітей; кожного року, який закінчується парним числом батько ( [PERSON] ) матиме право проводити свята Новий рік (з 12:00 год. 31 грудня до 20:00 год. 01 січня), Різдво Христове (з 09:00 год. 06 січня до 21:00 год. 07 січня), Великдень та Трійця (з 09:00 год. по 21:00 год.) спільно з дітьми за місцем проживання батька та/або у закладах, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі; кожного року, який закінчується непарним числом батько ( [PERSON] ) матиме право проводити спільне святкування днів народжень дітей (з 09:00 год. до 21:00 год. наступного дня) спільно з дітьми за місцем проживання батька та/або у закладах, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі; два рази на місяць, в перший та третій тиждень місяця, з 09-00 години суботи до 21-00 години неділі з можливістю перебування дітей за місцем проживання батька без присутності матері з можливістю відвідувати місця та заклади прилежні до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов і режиму дня дитини; щорічний спільний відпочинок протягом п`яти днів, з 09-00 години першого дня до 19-00 години п`ятого дня у період весняних, осінніх та зимових канікул, в місцях помешкання та закладах прилежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дитини, погодних умов і режиму дня дитини; щорічний спільний відпочинок протягом 30 діб в літній період в межах України (за домовленістю батьків) без присутності матері; зобов`язати мати ( [PERSON] ) сповіщати батька ( [PERSON] ) про всі заходи, що стосуються стану здоров`я дітей (планові медичні обстеження, лікування тощо), побутового, творчого, учбового процесу дітей, виїзд на відпочинок (з вказівкою міста, назви санаторного або туристичного комплексу, готелю), батьківські збори, поїздки, якщо стало їй відомо заздалегіть, повідомляти письмово про зміну місця проживання дітей (з вказівкою точної адреси), зміну навчального закладу, погіршення їх стану здоров`я та самопочуття, не перешкоджати спілкуванню дітей з батьком, у тому числі і через засоби мобільного зв`язку або інше (відео-зв`язок, вайбер, скайп, смс-повідомлення тощо). Відповідачем подано до суду відзив на позовні заяви, у якому зазначила, що в країні 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента\~України №\~64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався численними Указами Президента України, та воєнний стан у країні триває наразі. Задля безпеки дітей, їх життя та здоров`я, відповідач змушена переважно знаходитися з дітьми за межами України або проживати у Західній її частині у м.Ужгороді. Крім того, зазначила, що батькові дітей [PERSON] було добре відомо про її намір поїхати з дітьми за кордон задля їх безпеки, більш того, виїзд відбувся за його згоди, що підтверджується заявою [PERSON] , посвідченою приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщик М.В. від 30.09.2022 року. У м.Дніпро відповідач із дітьми знаходилася та знаходиться досить нетривалий проміжок часу, що унеможливлює виконання позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказала, що єдиним ефективним способом захисту їх прав є позасудове погодження із нею способу участі у вихованні дітей та погодження часів для зустрічей з дітьми у період воєнного стану, у подальшому, якщо не буде порозуміння без судових справ, позивачі не позбавлені права звернутися до суду із даними позовами з урахуванням вже налагодженого ставлення дітей до них, оскільки діти не виявляють бажання спілкуватися із батьком та бабою з дідом, що пояснюється тим, що 21.12.2021 року за адресою її з дітьми мешкання позивач [PERSON] (мати [PERSON] ) вчинила сварку, чим дуже налякала дітей, своїх онуків, оскільки все це відбувалося на їх очах. З цього приводу відповідач звернулася до поліції та отримала висновок від 24.01.2022 року, згідно якого [PERSON] визнала наявність конфлікту між ними, та це вплинуло на подальше ставлення дітей до бабусі. Окрім цього, 31.01.2022 року, позивач [PERSON] за місцем її з дітьми проживання вчинив сварку, заламував їй руки та штовхав, в результаті чого відповідач вдарилася головою та спиною об стіну і впала на підлогу, після того, як піднялася вдарив по нозі та руці, діти кричали та плакали, це було великим стресом для них. Відповідачем було викликано поліцію і з часом звернулася до судово-медичного експерта, оскільки почувала себе погано. За результатами обстеження експерт склав висновок №377 від 14.02.2022 року. За результатами мого звернення до поліції складено постанову про закриття кримінального провадження від 30.03.2022 року. Після таких вчинків з боку позивачів діти зі страхом та обережністю почали до них ставитися, стали тривожні, знервовані. Не дивлячись на складні відносини між відповідачем та позивачами, до першого виїзду за кордон у період воєнного стану відповідач усіляко намагалася згладити відношення дітей до позивачів, разом з дітьми періодично відвідували їх. Однак, після виїзду за кордон задля безпеки дітей у жовтні 2022 року - а ні батько дітей, а ні дід з бабою (позивачі по справі) не проявляли особливого бажання приймати участь у вихованні дітей та піклуванні про них. Позивачі на сьогоднішній день втратили повагу та прив`язаність дітей на фоні минулих конфліктів та самоусунення від приймання участі у їх житті та вихованні. На підставі зазначеного, якщо б вона навіть зараз проживала з дітьми постійно у м.Дніпрі, на такий тривалий час та з такою періодичністю, як просять позивачі визначити зустрічі з дітьми, не є можливим, оскільки діти не бажають з ними спілкуватися і, тим більше, за відсутності відповідача, виходячи із чого зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представником позивачів подано відповідь на відзив, де зазначено, що дійсно, певний час відповідачка з дітьми знаходилась за кордоном та у м. Ужгороді, однак також вбачається, що вона тривалий час знаходиться в м. Дніпро. Однак на теперішній час відповідачка продовжує створювати перешкоди у вільному спілкуванні з дітьми як батьку, так і бабі, і діду. Більше року батько дітей служив у Збройних силах України до моменту отримання травми та на теперішній час отримав групу інвалідності. Навіть після отримання відмови у наданні зустрічі дітей з батьком [PERSON] декілька разів приходив до квартири, де проживала відповідачка з дітьми, однак вона штучно створювала конфліктні ситуації, чим негативно впливала на психіку дітей та діяла не в інтересах дітей. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із викладених у позовних заявах підстав. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Стеценко Л.О. просила суд винести рішення з урахуванням інтересів дітей, надано рішення та висновок органу опіки та піклування від 19 травня 2023 року щодо визначення способу участі у вихованні дітей №№107,108. Вислухавши представників позивача, відповідачку, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст.\~12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин восьмої-десятої статті 7 СК регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Тобто визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Згідно зі ст.\~151\~СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Право батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті та прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з батьком, тому мати не повинна перешкоджати його особистим контактам з дитиною.\~\~\~\~\~\~ Правило ч. 2 ст.\~157\~СК України додатково підкреслює обов`язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь в її вихованні, хоча збереження у нього цього обов`язку прямо випливає зі ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов`язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права. Відповідно до\~\~ст.\~153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Вказані статті закріплюють право на спілкування та виховання в широкому розумінні, які включають в себе постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами, в тому числі особисті зустрічі, спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку, що є умовами повноцінного виховання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/4895/21 від 27 січня 2022 року було розірвано. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір`ю. Судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області № 175/753/22 від 09 травня 2022 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду 05 квітня 2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Між сторонами виник спір щодо участі у спілкуванні з дітьми, що підтверджується матеріалами справи та поясненнями сторін. Згідно висновку органу опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо визначення способу участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від 19.05.2023 року №107 - відсутність дітей на території Новоолександрівської сільської ради унеможливлює виконання усіх необхідних дій, які відповідають законодавству України. Орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області прийняв рішення зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з онуками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вище зазначене орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради вважає за доцільне участь [PERSON] та [PERSON] у вихованні онуків. В усіх інших питаннях позовних вимог [PERSON] та [PERSON] щодо участі у вихованні дітей залишити на розсуд суду. Згідно висновку органу опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо визначення способу участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від 19.05.2023 року №108 - Орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області прийняв рішення зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні та виховані спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вище зазначене орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради вважає за доцільне участь [PERSON] у вихованні дітей. В усіх інших питаннях позовних вимог [PERSON] щодо участі у вихованні дітей залишити на розсуд суду. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною у присутністю іншої особи - ч.ч.1-2 ст. 159 СК України. Відповідно до частини другої ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»,\~\~батьки,\~\~які проживають окремо від дитини,\~\~мають право спілкуватися з нею,\~\~якщо судом визнано,\~\~що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Як встановлено у судовому засіданні, позивачі мають бажання спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні. Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й\~\~нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. За принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена з матір`ю. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлені фактичні обставини справи на підставі поданих учасниками справи доказів свідчать про те, що між матір`ю та батьком дітей склалися неприязні стосунки і у добровільному порядку досягти згоди щодо способу участі батька, який проживає окремо від дітей, у їх вихованні і спілкуванні із ними, сторони не можуть. Позивач, який є батьком дітей, має бажання піклуватися про дітей та любить їх, позитивно характеризується, працевлаштований, наразі після поранення перебуває на реабілітації. Обставин, які б свідчили про аморальну або неналежну поведінку батька по відношенню до дітей, що може зашкодити розвиткові дітей, судом не встановлено. Таким чином, обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дітьми, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дітьми, яке перешкоджало б нормальному розвитку дітей, судом не встановлено, відповідачем не доведено, та матеріали справи таких доказів не містять. Вирішуючи спір щодо участі у вихованні та порядку зустрічей батька з дітьми, суд бере до уваги передусім інтереси дітей з урахуванням конкретних обставин справи, а також керується встановленим сімейним законодавством безальтернативним принципом участі батька\~ у спілкуванні\~\~та вихованні\~\~дітей, який\~\~може бути\~\~лише обмежений судом в інтересах дитини. Діти на даному життєвому етапі, коли вони проживають лише з матір`ю, мають схильність до виключної прихильності до неї, внаслідок чого втрачається емоційний зв`язок між батьком та дітьми. Відновлення відносин та емоційного контакту дітей з батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дітей від зустрічей із батьком. Така ж правова позиція висловлена і в постанові Верховного Суду від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Стаття 257 СК України передбачає, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Стаття 263 СК України встановлює, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. В частині позовних вимог щодо зобов`язання [PERSON] не чинити позивачам перешкоди у вихованні та у спілкуванні із дітьми суд вважає за доцільне відмовити, з огляду на відсутність відповідних доказів, що такі перешкоди чиняться, враховуючи періодичність перебування відповідача із дітьми нетривалий час у м. Дніпрі, що пов`язано із введенням воєнного стану у країні. Визначаючи день побачень з дітьми, суд виходить із рівності прав як матері, так і батька, а також необхідності дотримуватись режиму харчування дітей, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей відповідного віку.\~\~ Встановлений судом спосіб участі батька у вихованні дітей не виключає можливості спілкування з ними за допомогою засобів зв`язку у зручний для дітей час. З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наведених вище підстав. Також суд зазначає, що визначений судом спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, з урахуванням вікових змін дітей, їх розвитку та потреб чи у випадку виникнення негативних наслідків для дітей за результатами спілкування з батьком, може бути змінений в майбутньому за позовом батьків за наявності відповідних підстав. Одночасно суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дітьми та їх вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. При цьому для визначення способів спілкування батька із дітьми, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дітей та їх бажання щодо такого спілкування. Таким чином, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із дітьми, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер. Відповідно до припису ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням встановлених обставин, діючи передусім в інтересах дітей, виходячи, також, із оцінки середовища проживання дітей, висновку компетентного органу, ролі у житті дітей, яку відіграють батько і мати, бабусі та дідуся, тривалістю часу проведеного із матір`ю, що дійсно є важливим чинником при визначенні інтересів дітей, а також з урахуванням того, що графік побачень, які просять позивачі є надмірним для дітей з огляду на необхідність проведення вільного часу із матір`ю, режиму харчування та сну, а також відпочинку дітей та воєнного стану у країні, суд приходить до висновку про встановлення наступного порядку та способу участі батька [PERSON] , дідуся [PERSON] та бабусі [PERSON] у спілкуванні та вихованні неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік їх побачень: -кожного року, який закінчується парним числом проводити свята Новий рік (з 17:00 год. 31 грудня до 15:00 год. 01 січня), Різдво Христове (25 грудня з 12:00 год. до 17:00 год.), Великдень та Трійця (з 09:00 год. по 15:00 год.) спільно з дітьми за місцем проживання батька/бабусі/дідуся та (або) у закладах, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі, з урахуванням стану здоров`я дітей, природних умов і режиму дня дітей; -кожного року, який закінчується непарним числом проводити спільне святкування днів народжень дітей з 10:00 год. до 16:00 год. спільно з дітьми за місцем проживання батька/бабусі/дідуся та (або) у закладах, приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі, з урахуванням стану здоров`я дітей, природних умов і режиму дня дітей; -два рази на місяць, в перший та третій тиждень місяця у суботу кожного місяця з 10:00 год. до 18:00 год., без присутності матері, за місцем проживання батька/бабусі/дідуся та (або) в місяць та закладах належних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров`я дітей, природних умов і режиму дня дітей; -щорічний спільний відпочинок із дітьми протягом трьох днів, з 09:00 години першого дня до 19:00 години третього дня у період весняних та осінніх канікул, та протягом п`яти днів у період зимових канікул з 09:00 години першого дня до 19:00 години п`ятого дня, в місцях помешкання та закладах прилежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням бажання дітей, стану здоров`я дітей, погодних умов і режиму дня дітей; -щорічний спільний відпочинок протягом 10 днів у літній період в межах України (за домовленістю батьків) без присутності матері, з урахуванням бажання дітей, стану здоров`я, погодних умов і режиму дня дітей; -необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком і дітьми. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial