Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до ТОВ «СГП «Львівське» про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку власнику, Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 07.04.2023 отримав у дар від [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер якої 4620987600:24:000:0010, площею 2,1234 га, в цей же день дізнався, що в державному реєстрі на вказану земельну ділянку є договір оренди в якому Орендарем вказано ТОВ «СГП «Львівське», а стороною договору з боку орендодавця є [PERSON] . Посилається на те, що ні [PERSON] , ні [PERSON] договорів оренди не підписували. Відповідачу було направлено лист, що вказана земельна ділянка має бути повернута власнику [PERSON] оскільки ні він, ні [PERSON] вказаного договору оренди не підписували, інших осіб на підписання договору [PERSON] не вповноважувала, а державна реєстрація вказаного договору порушує його право як власника на користування належною йому земельною ділянкою. Враховуючи викладене, позивачі просять усунути перешкоди у користуванні вищевказаною земельною ділянкою, зобов`язавши відповідача її повернути та скасувати рішення про державну реєстрацію 08.12.2022 прав та їх обмежень, здійснену на підставі договору оренди землі б/н. Ухвалою судді від 24.08.2023 позов було залишено без руху, після усунення недоліків 28.08.2023 ухвалою судді у справі відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. Представник відповідача у встановлений строк надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволені позову просив відмовити, посилаючись те, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки площею 2.1234 га, кадастровий номер 4620987600:24:000:0010 власником була [PERSON] , яка уклала договір оренди землі з ТзОВ «Агротучапи» у 2009 році на 10 років, отримувала щороку орендну плату. З метою оптимізації виробничих процесів укрупнення земельного фонду, тодішнім засновником було прийнято рішення про переукладання договору оренди земельних ділянок з ТОВ «Агротучапи» на ТОВ «СГП «Львівське». [PERSON] (у [PERSON] ) підписувала документи в приміщенні Родатицької сільської ради. Підстав для повернення земельної ділянки не вбачає. Ухвалою Городоцького районного суду від 12 грудня 2023 року провадження у справі було зупинено у зв`язку із призначенням судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою від 25 березня 2024 року провадження у справі відновлено у зв`язку із надходженням висновку судової експертизи. 16.04.2024 у справі закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що договору з відповідачем ні [PERSON] , ні [PERSON] не укладали і наміру такого не мали. Документів для укладення договору відповідачеві теж не надавали. Примірник договору у [PERSON] відсутній, тому що вона його не укладала. Орендної плати вона не отримувала. Висновком експерта підтверджено, що підпис у договорі не [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив призначити додаткову почеркознавчу експертизу, зазначив що договір було укладено за ініціативи позивачки [PERSON] , яка для цього надала всі особисті документи, та документи щодо її права власності на земельну ділянку, яких відповідач у розпорядженні не мав. Питання виплати позивачці орендної плати не є предметом судового розгляду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що ствердити хто підписав договір оренди не може, але підтвердила, що [PERSON] отримувала орендну плату у ТОВ «Агротучапи». Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, витребувані судом матеріали, судом встановлено наступне. Позивачка [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,1234 га, що розташована на території с.Родатичі (Городоцького) Львівського району Львівської області (а.с. 66) Вказану земельну ділянку позивачка [PERSON] 07.04.2023 на підставі договору дарування передала онуку [PERSON] (а.с. 9). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав 03.11.2022 зареєстровано договір оренди вказаної земельної ділянки у Лопатинській селищній раді, Червоноградського району Львівської області. Строк дії договору 15 років, орендар ТзОВ «СГП «Львівське», орендодавець [PERSON] (а.с13). Позивач [PERSON] звертався до ТзОВ «СГП «Львівське» стосовно земельної ділянки за кадастровим номером 4620987600:24:000:0010 із листом-претензією про скасування реєстрації договору оренди, оскільки [PERSON] на момент укладення договору не був власником земельної ділянки, попередній власник договору оренди не підписувала (а.с. 15). Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи підпис від імені [PERSON] розташований у розділі «Реквізити сторін», у графі: «Орендодавець [PERSON] » на зворотній стороні другого аркуша договору оренди землі б/н, укладеного 03.11.2022 між [PERSON] та ТзОВ «СГП «Львівське» на право користування земельною ділянкою кадастровий номер 4620987600:24:000:0010, площею 2.1234 га, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. За наведених обставин, встановлених судом, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди позивачкою [PERSON] у 2022 році не підписувався, а позивач [PERSON] став власником спірної земельної ділянки у 2023 році, тому не був наділений правом попередньо передавати земельну ділянку в оренду. Питання виплати орендної плати позивачеві не являється предметом дослідження в даному спорі. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок; більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 серпня 2022 року у справі № 597/977/21, належними нині способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є саме скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав. - що відповідає вимогам ст. ст. 26, 37 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За наведених підстав позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved