Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

15 березня 2024 року адвокат Глушкова Т.І., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, у якому просить визначити для [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що [INFO] в м. Донецьк Донецької області помер [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе належне йому на день смерті майно заповів позивачу - [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшли дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Городківської сільської ради Тульчинського (раніше - Крижопільського) району Вінницької області, площею 2,0232 га з кадастровим номером 0521981200:02:002:0909 та площею 2,5723 га з кадастровим номером 05219841200:02:002:0912. У встановлений шестимісячний строк після смерті [PERSON] позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав окремо від спадкодавця і не знав про наявність заповіту. Так, [PERSON] проживав один у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , а наприкінці 2017 року виїхав з с. Городківка. 22 лютого 2024 року позивач отримав у Городківській сільській раді належним чином посвідчену копію заповіту [PERSON] , однак коли він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то у прийнятті такої заяви йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку. Враховуючи викладене, представник позивача просить визначити останньому додатковий строк у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 19 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Крижопільського районного суду від 09 квітня 2024 року підготовче засідання у даній справі було відкладено в зв`язку з витребуванням доказів за клопотанням представника позивача. Ухвалою Крижопільського районного суду від 22 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Глушкова Т.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позов. Представник відповідача - Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області направила на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Городківської сільської ради за наявними у справі документами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] в м. Донецьк Донецької області помер [PERSON] . 04 вересня 2017 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений того ж дня секретарем Городківської сільської ради Лєсною Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 190, згідно якого усе належне йому на день смерті майно він заповів позивачу - [PERSON] . На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою [PERSON] проживав один. Інших зареєстрованих осіб за даною адресою на день смерті [PERSON] не було. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0232 га з кадастровим номером 0521981200:02:002:0909 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,5723 га з кадастровим номером 05219841200:02:002:0912, які розташовані на території Городківської сільської ради Тульчинського (раніше - Крижопільського) району Вінницької області. Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 15 лютого 2024 року, копією заповіту [PERSON] від 04.09.2017 року, із відміткою про те, що заповіт на день смерті [PERSON] не змінений та не скасований, копіями довідок Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 20 лютого 2024 року за № № 281, 282 про зареєстроване місце проживання [PERSON] на день його смерті, копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 109256397 від 27.12.2017 року та № 254124823 від 23.04.2021 року. Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. на усне звернення позивача [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , повідомила про пропуск ним (позивачем) шестимісячного строку для прийняття спадщини, який встановлений статтею 1270 ЦК України (довідка приватного нотаріуса Питель М.С. від 12.03.2024 року № 45/01-16). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76611014 від 15.04.2024 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 01 листопада 2021 року у справі № 558/381/20. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Вирішуючи питання про визнання такої причини, як необізнаність позивача [PERSON] про наявність заповіту, поважною, суд враховує, що позивач не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не знав про існування заповіту, а тому вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованими. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, а саме через необізнаність про наявність заповіту, а тому йому слід визначити додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved