Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 14.12.2023 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з 29.08.2003 року з відповідачем, який 06.01.2006 року було розірвано. 06.05.2015 року від відповідача в поза шлюбних відносинах позивач народила дитину - [PERSON] , яка повністю перебуває на її цілковитому утриманні та проживає з нею. Відповідач з часу народження доньки взагалі не цікавився її поведінкою, її успішністю в навчальному закладі, станом здоров`я, її потребам, не вітає з днем її народження. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, він не намагався та не намагається забезпечити необхідної фінансової підтримки дитини, харчування, медичного догляду, лікування тощо. Тому це свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. За таких обставин позивач просить позбавити батьківських прав відповідача щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 20.12.2023 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. 25.03.2024 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по справі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, у строк, визначений судом, відзив на позовну заяву не надав. Представник третьої\~особи Управління «Служба\~у справах\~дітей» Сумської\~міської ради Черненко С.І. у судове засідання не з`явилась, до суду надано заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без їхньої участі та висновок про можливость позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29.08.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 06.01.2006 року було розірвано. У поза шлюбних відносинах, [PERSON] [INFO] від [PERSON] народила доньку [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком якої є [PERSON] . Під час розгляду справи було встановлено, що аліменти на утримання доньки Єсенії з відповідача [PERSON] стягуються відповідно до рішення Ковпаківського районного суду м.Суми №592/9168/20 від 23.10.2020 року. Крім того, рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми №592/14790/21 від 21.01.2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] \~(дочка\~позивача)\~та [PERSON] \~(мати\~позивача) кожен\~окремо підтвердили\~факт того,\~що [PERSON] протягом тривалого часу не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, не надає коштів на її утримання, не телефонує дитині, не передає Єсенії якісь подарунки. Крім того, зазначили, що жодних перешкод у спілкуванні батька з дитиною та інших родичів, з боку [PERSON] не було. Як вбачається з висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, служба у справах дітей вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Суд звертає увагу, що вищевказаний висновок про доцільність та можливість позбавлення відповідача батьківських прав ґрунтуються не лише на доводах матері, а й враховують думку дитини. На думку суду, поведінка відповідача свідчить про незацікавленість його як батька у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Суд вважає, що під час розгляду справи доведено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , а саме: не спілкується з дитиною, не виявляє бажання її бачити, матеріально не забезпечує дитину, не створює належних умов для проживання та навчання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Суд враховує, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню і утриманню дитини. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що відповідно до ст. 150 СК України [PERSON] обов`язків щодо виховання та розвитку дитини не виконує, ухиляється від їх виконання, з метою захисту насамперед інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved