Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивач 23.01.2024 року звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини, 02.12.2021 року між ТОВ "Лінеура України" (далі первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №2650605. Відповідач отримав кредит. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Договором визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ "Лінеура Україна" умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим станом на 19.07.2023 виникла заборгованість в розмірі 28 878,00 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 000,00 грн., сума заборгованості за відсотками за користування позикою - 22 878,00 грн. 17.05.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторинг № 17052023, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги по кредитному договору від 02.12.2021 року №2650605. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2650605 від 02.12.2021 в розмірі 28 878,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито провадження, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. В прохальній частині позовної заяви позивач, у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні відмовити та вказав, що позовна заява містить вимогу про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 28 878,00 грн. Підставою для таких вимог став кредитний договір № 2650605 від 02.12.2021 укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем. Отже між позивачем та відповідачем не існувало жодних договірних відносин. Проте, позивач зазначає, що між позивачем та первісним кредитором 17.05.2023 було укладено договір факторингу № 17052023 у відповідності до якого Первісний кредитор передає належні йому права вимоги, а позивач, приймає. При цьому, відповідач не отримував жодних належних повідомлень про перехід права вимоги за кредитним договором, а тому мав право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання відповідачу доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Жодних доказів про виконання свого обов`язку повідомити відповідача про перехід права вимоги позивачем до позовної заяви не надано. Позивачем до позову додано розрахунок суми заборгованості за кредитним договором із якої можна зробити висновок, що станом на 19.07.2023 сума заборгованості становила 28 878,00 грн. і в подальшому не змінювалась. При цьому, розрахунок заборгованості до 19.07.2023 відсутній, і неможливо встановити як саме та в які періоди заборгованість збільшувалась. У зв`язку з цим вважає за доречне витребувати судом детальний розрахунок. Проте, до позову доданий кредитний договір, у додатку № 1 якого міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, із якої вбачається, що за період до 02.03.2022 у випадку несплати за кредитним договором сума заборгованості збільшиться на 7 182,00 грн. на суму процентів за користування кредитом. Отже, максимальна можлива сума, що підлягає стягненню повинна складати 13 182,00, оскільки будь-які нарахування договором після 24.02.2022 заборонено Законом. Первинним кредитором було направлено вимогу про сплату простроченої заборгованості 08.02.2022. Із даної вимоги виходить, що первинний кредитор стверджував про невиконання зобов`язань за Кредитним договором і вимагав погасити заборгованість до 21.02.2022. Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема - настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Так само якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України. Отже, право Первинного кредитора на нарахування «процентів за користування» припинилось моментом пред`явлення вимоги про сплату заборгованості, яка вперше надсилалась первинним кредитором ще 08.02.2022. Із даної вимоги видно, що первинний кредитор стверджував про невиконання зобов`язань за кредитним договором і вимагав погасити заборгованість до 21.02.2022. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2023 зроблено висновок: «виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання. Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду України від 28.03.2018. З огляду на неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, колегія суддів вважає, що встановленний у п. 3.3 Кредитного договору розмір процентів (13 518,50 (редакційно - 1,99 % в день/726/35 річних), нарахований за частиною 2 ст. 625 ЦК України, не відповідає принципам розумності, справедливості та пропорційності, а тому заборгованість за процентами в цій частині підлягає зменшенню з 13 518,50 грн. до розміру заборгованості за тілом кредиту - 3 5000,00 грн.». Крім того відповідач є учасником бойових дій, та приймав участь у захисті незалежності України. Пунктом 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Суд, заслухавши учасника процесу, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Нормою п. 1 ч. 2ст. 11 Цивільного кодексу України(далі -ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1ст. 205 ЦК). Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи встановлено, що 02.12.2021 року між ТОВ "Лінеура України" (далі первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір №2650605. Відповідач отримав кредит. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 9 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Договором визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ "Лінеура Україна" умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконав, в зв`язку з чим станом на 19.07.2023 виникла заборгованість. 17.05.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторинг № 17052023, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги по кредитному договору від 02.12.2021 року №2650605. Розміщені в особистому кабінеті позичальників проекти цих кредитних договорів або інформація з посиланням на них є пропозицією ТОВ "Лінеура України" про укладення кредитних договорів (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цих кредитних договорів (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ "Лінеура України" електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ "Лінеура України" електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цих кредитних договорів/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ "Лінеура України" через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер позикодавців. Після укладення ці кредитні договори розміщуються в особистому кабінеті позичальника. За змістом кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ "Лінеура України" про укладення кредитних договорів, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами та графіком розрахунків) договорів в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитних договорів та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ "Лінеура України", що розміщені на веб-сайті ТОВ "Лінеура України" є невід`ємною частиною цих договорів; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цих договорів про які він не повідомив ТОВ "Лінеура України" (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ "Лінеура України", в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг ТОВ "Лінеура України", що розміщені на веб-сайті ТОВ "Лінеура України", є невід`ємною частиною цих договорів. Укладення ТОВ "Лінеура України" кредитних договорів з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ "Лінеура України" ідентичного за змістом кредитних договорів, які підписані власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Ці договора прирівнюються до такого, що укладені у письмовій формі. Відповідно до вимог договору він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Цей висновок узгоджується із правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12. Отже, право ТОВ "Лінеура України" нараховувати відсотки за користування кредитом за кредитним договором від 02.12.2021 року № 2650605 припинилося зі спливом строку дії договору 08.02.2022 року, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. Крім того відповідач є учасником бойових дій, та приймав участь у захисті незалежності України. Пунктом 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Враховуючи, що відповідач був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, проценти за користування кредитом не мали нараховуватись позивачем, а тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають. Оскільки взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів не виконав, то вказану заборгованість, а саме: за тілом кредиту за договором від 02.12.2021 року № 2650605 - 6 000,00 грн. слід стягнути в судовому порядку. Враховуючи те, що умовами кредитних договорів не було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору, та те, що з періоду призову відповідача на військову службу проценти мали не нараховуватись із відповідача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитних договорів розмір кредиту та відостків, що становить за кредитним договором від 02.12.2021 року № 6500605 - 16 962,00 грн. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ч.1ст.141ЦПК України, згідно якого визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідач підлягає звільненню від сплати судового збору як учасник бойових дій. На підставі викладено, ст.ст. 526, 527, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial