Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитними договорами № 10630-02/2022 від 10.02.2022 року у розмірі 34\~823,80 грн. та №2800563 від 10.01.2022 року у розмірі 19\~052, 47 грн., а всього 53\~876, 27 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.02.2022 року між [PERSON] (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«Інвеструм» (далі ТОВ «ФК«Інвеструм») було укладено кредитний договір № 10630-02/2022, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 12100 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності та строком на 30 днів. 31.01.2023 між ТОВ «ФК«Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №31012023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором від 10.02.2022 року .Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 (витяг з реєстру боржників) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34\~823, 80 грн., з яких: 12100, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 723,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім того зазначив, що 10.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ) та [PERSON] було укладено кредитний договір №2800563, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4200 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності та строком на 352 дні. 19.07.2023 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19072023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором від 10.01.2022 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 р. (витяг з реєстру боржників) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 052,47 грн., з яких: 4199, 91 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 852, 56 грн. сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам зазначених кредитних договорів, Відповідач не виконав свого зобов`язання з повернення коштів. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 10630-02/2022 від 10.02.2022 року в розмірі 34\~823,80 грн., за кредитним договором №2800563 від 10.01.2022 року у розмірі 19\~052, 47 грн., а всього 53\~876, 27 грн., а також судові витрати. Відповідно до відповіді №342037 від 30.11.2023 року з Єдиного державного демограффічного реєстру місце реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 30 листопада 2023 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17 січня 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що через відсутність всіх необхідних складових вказаних договорів факторингу, зокрема відсутність загальної суми прав вимоги у числовому вираженні взагалі неможливо ототожнити та співставити розмір заборгованості, нібито , наявної у відповідача, зазначеної у відповідних витягах з реєстру боржників. Відповідачеві в порушення вимог ст.517 ЦК України, не було сповіщено у встановлений законом спосіб про переходи до Позивача як нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до Відповідача за вказаними кредитними договорами. Самі розрахунки заборгованості Відповідача, що додаються до позову здійснено без будь-яких розрахунків та підтвердження заборгованості будь-якими документами первинного бухгалтерського обліку. 26 лютого 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі в яких зазначено, що Реєстр боржників до вказаних договорів факторингу носить в собі зобов`язання про нерозголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, в зв`язку з чим, весь реєстр надати позивач не може, але долучив завірені належним чином: Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 року та Витяг з реєстру боржників від 19.07.2023 р. до договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 р. Також, виходячи із постанови Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі №526/405/13 факт невчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх не дійсними тривалий час , а також користування кредитними коштами та сплати Відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отримання всіх благ передбачених кредитними договорами. Також позивач звертає увагу суду, що в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. 28 березня 2024 року від представника відповідача надійшли пояснення, в яких зазначає, що із вищевказаних договорів факторингу не є зрозумілим, який саме правочин слід вважати правомірним, оскільки договори, які їх фіксують є заповненими не в повному обсязі, і відповідно в них зазначені не всі суттєві умови договору. Договір факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року та договір факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року у п.1.3 мають вимогу щодо повідомлення стороною Позивача боржників про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів. Враховуючи те, що сторона Позивача стверджує про те, що вона не має обов`язку зберігати докази відправлення боржнику та отримання останнім повідомлення про відступлення права вимоги, можна зробити висновок, що сторона Позивача взагалі не здійснювала повідомлення Відповідача про відступлення права вимоги за вищезазначеними кредитними договорами, що в свою чергу відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України не утворює жодних зобов`язань у Відповідача саме перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а тому позовні вимоги саме ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] є такими, що не підлягають задоволенню. 10 травня 2024 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, у прохальній частині позовної заяви зазначив про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 10.02.2022 року між [PERSON] (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія«Інвеструм» (далі ТОВ «ФК«Інвеструм») було укладено кредитний договір № 10630-02/2022, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 12 100 грн. 00 коп. (а.с. 6,7). Строк кредиту 30 днів. У п.п. 1.2, 2.5, 4.3 договору зазначено, що за користування кредитом Клієнт сплачує товариству 365.0 % річних від суми кредиту в розрахунку 1.00% на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та в додатках до цього договору проценти передбачені в п.2.4 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. 31.01.2023 між ТОВ «ФК«Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №31012023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором від 10.02.2022 року(а.с. 10-12). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 (витяг з реєстру боржників) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 34\~823, 80 грн., з яких: 12 100, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 723,80 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.14). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.09.2023 становить 34 823, 80 грн., з яких: 12 100, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 723,80 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.15). 10.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» ) та [PERSON] було укладено кредитний договір №2800563, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 4200 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності та строком на 352 дні (а.с. 20-26). У п.п. 1.3, 1.4, 3.1, 4.3 договору зазначено, що строк кредиту 352 дні, що може бути змінений ( у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених договором. Стандартна пройентна ставка 1.99% в день та застосовується у межах строку кредиту. Знижена процентна ставка 1.39% в день та застосовується відповідно до умов визначених в пп.1.4.1 зазначеного договору. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку невиконання та/або неналежно виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом товариство має право нарахувати , а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 630, 00 грн., на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання, та у розмірі 1.1% від суми кредиту, що становить 46.20 грн., починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожен факт такого порушення, тобто за кожен факт такого порушення, тобто за кожен день невиконання та/або неналежного виконання. 19.07.2023 р. між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №19072023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором від 10.01.2022 року (а.с.31-33). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19.07.2023 р. (витяг з реєстру боржників) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 052,47 грн., з яких: 4 199, 91 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 852, 56 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.35). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.09.2023 становить 19 052,47 грн., з яких: 4 199, 91 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 852, 56 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.36). За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З частини першої статті 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно дост.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно дост.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Приписами ст.525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається За правилами ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зіст.610Цивільногокодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору Вбачається, що відповідачем за допомогою електронного підпису було укладено ряд договорів позики з кредиторами, які в подальшому відступили право вимоги позивачу. Аргументи відповідача щодо відсутності доказів виникнення заборгованості суд відхиляє, оскільки зі змісту підписаних відповідачем договорів та розрахунків заборгованості вбачається як досягнення домовленості між сторонами щодо отримання коштів, так і їх фактичне використання відповідачем (а.с.10-12, 15, 20-16,36). Щодо неналежного переходу права вимоги до позивача за договорами факторингу, то суд зазначає що, оскільки договори факторингу між первісними кредиторами та позивачем укладені в належній формі, відповідають вимогам ст.ст.1077, 1078 ЦК України, містять додатки з реєстру боржників, де вказано всі первісні договори позики з відповідачем та суми заборгованості за ними, відомостей про визнання вказаних договорів недійсними суду не надано (а.с. 115-128). Щодо відсутності доказів неповідомлення відповідача про укладення договорів факторингу, то суд враховує наступне. Верховним Судом в постанові від 28.10.2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні […], а не документи, що засвідчують права, які передаються. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Також, відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 - Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаними кредитними договорами. Водночас, відповідачем не надано доказів сплати заборгованої і первісним кредиторам. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Щодо доводів відповідача про неналежний розрахунок заборгованості за кредитами, суд вказує наступне. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 указав, що: «при вирішенні цивільних справ судами ураховується стандарт доказування «більшої вірогідності». Як вказав Верховний Суд у Постанові від 25.05.2022 у справі № 219/7527/16-ц, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. На підтвердження заборгованості позивач як кредитор надав розрахунки заборгованості за договорами позики, який разом зі змістом самих договорів підтверджують виникнення заборгованості з боргових зобов`язань та їх розмір, отже, є належними доказами на підтвердження наявності заборгованості, проте відповідач вказаний розрахунок не спростував та власного не надав. За наведеного, в суду відступні підстави вважати наданий позивачем розрахунок заборгованості неналежним чи недостовірним. З огляду на свободу договору, яка передбачена статтею 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили строк кредитування, а також передбачили право кредитора протягом 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору №10630-02/2022 нарахувати відсотки у визначеному в договорі розмірі та у договорі №2800563 передбачено право кредитора нараховувати штраф за кожен день невиконання та/або неналежного виконання умов договору. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 559/1605/18 зроблено висновок, що: «тлумачення статті 627 ЦК України свідчить, що за загальним правилом обсяг договірної відповідальності регулюється в ЦК України нормами, які мають диспозитивний характер. Тобто, сторони при укладенні конкретного виду договору можуть регулювати їх самостійно». При цьому договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін та відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковими до урахування. Тобто, заборгованість за кредитними договорами № 10630-02/2022 від 10.02.2022 року у розмірі 34\~823,80 грн. та №2800563 від 10.01.2022 року у розмірі 19\~052, 47 грн., позичальником нарахована вірно та у відповідності до умов договорів та норм ЦК України. З огляду на вимоги вище зазначених норм закону та умови договорів, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. судового збору, який був сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved