Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова від представниці позивачки - адвоката Сербіної А.В. через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на період навчання до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що позивачка є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] . Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.02.2015 року розірвано. 28.06.2023 року Фрунзенський районний суд м. Харкова видав судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 26.06.2023 року й до досягнення дитиною повноліття. Після досягнення сином повноліття стягнення аліментів на підставі виконавчого листа припинено, відповідач більше не сплачує аліменти та не бере жодної участі у матеріальному забезпеченні сина. [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», освітній рівень «бакалавр», термін навчання складає з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. У позивачки виникла необхідність в отриманні аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, з огляду на те, що батько не надає матеріальної допомоги на утримання власного сина, який навчається та не працює, а самостійне утримання сина є непосильним для позивачки. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279\~ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 15.05.2024 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 40. 16.02.2015 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», освітній рівень «бакалавр», термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року, що підтверджується довідкою проректора від 06.09.2023 року № 66-04-320/612. Частиною третьою\~статті 3 ЦПК України\~передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного Кодексу України. Статтею 198 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одяг, харчування, канцелярія, підручники тощо. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).\~ У Постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на даний час несе мати. Враховуючи викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення аліментів підлягають задоволенню, необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на період навчання до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до 07.01.2029 року. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. Згідно зі ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved