Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

МТСБУ \~звернулося в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди в\~порядку регресу, який мотивує тим, що 05.09.2021 року о 17:00 год. [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2107 н.з. [NUMBER] в м. Дніпро, по вул. Донецьке Шосе, біля е/о №374, при виїзді з прилеглої території не надала перевагу у русі та допустила зіткнення з автомобілем ЗАЗ н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2021 року водія [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На час скоєння вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Тому, 20.09.2021 року [PERSON] , який є представником за довіреністю власника пошкодженого автомобіля ЗАЗ н.з. [NUMBER] [PERSON] , звернувся до МТСБУ: з повідомленням про ДТП, у зв`язку з чим було зареєстровано справу МТСБУ 79810 та з заявою про виплату страхового відшкодування. В зв`язку з цим, для забезпечення необхідних дій для урегулювання страхового випадку, МТСБУ залучило врегулювала ФОП [PERSON] .. Внаслідок огляду, який був здійснений 09.10.2021 року та проведення досліджень, було складено Висновок експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №347/21а від 06.11.2021 року, згідно висновків якого матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ЗАЗ 1102 д.р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 8832,20 грн. 24.11.2021 року МТСБУ визначило розмір регламентованої виплати в розмірі 5737,00 грн., яку 29.11.2021 року було перераховано потерпілому [PERSON] . Крім того, 11.11.2021 року МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] 1500,00 грн. за збір документів та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають 7237,00 грн. Відповідачу було надіслано лист-попередження з вимогою про сплату боргу в сумі 7237,00 грн., однак попередження з вимогою залишилося без реагування та задоволення, в добровільному порядку витрати МТСБУ не компенсовані. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ понесені витрати у розмірі 7237,00 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 26.03.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився,\~подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] ,\~будучи\~належним\~чином\~повідомленою про\~дату,\~час\~та\~місце розгляду\~справи в судове засідання повторно не з`явилася, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася та заяв про відкладення розгляду справи чи його проведення без її участі не подавала. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2021 року, яка набрала законної сили 12.11.2021 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та стягнуто судовий збір (а.с.27-28). Із вказаної\~постанови вбачається,\~що 05.09.2021 року о 17:00 год. 35 хв. в м. Дніпро, по вул. Д.Шосе, біля е/о №374, водій [PERSON] керуючи ТЗ ВАЗ 2107 № [NUMBER] при виїзді з прилеглої території не надала перевагу у русі та допустила зіткнення з ТЗ ЗАЗ №661-51 НА, під керуванням водія [PERSON] , який слідував по вул. Д.Шосе. [PERSON] порушила вимоги п.10.2 ПДР України. Під час ДТП причинено механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки, [PERSON] та [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Відповідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільна правова відповідальність [PERSON] була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АР/ 426634 (строк дії з 23.04.2021 року по 22.04.2022 року) страховик ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» (а.с.32). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автомобіля ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.34 (зворотна сторона), 35). З довіреності посвідченої 16.09.2021 рок, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В., вбачається, що [PERSON] , [INFO] уповноважила [PERSON] , [INFO] розпоряджатися належним їй майном на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ [NUMBER] , виданого Запорізьким МРЕВ-2 УДАІ УМВС України 03.12.1999 року, транспортним засобом марки ЗАЗ моделі 1102, колір білий, тип легковий [NUMBER] , випуску 1991 року, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , р.н. [NUMBER] , зареєстрованим там же (а.с.29). 20.09.2021 року [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «ЮНІВЕС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.30). Крім того, [PERSON] 20.09.2021 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 05.09.2021 року (а.с.23). Згідно висновку експерта з авто товарознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №347/22А, складеного 06.11.2021 року судовим експертом Пилипенком О.С. та додатками до нього, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля ЗАЗ 1102, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 8832,20 грн. (а.с.9-19). Згідно довідки №1 від 24.11.2021 року МТСБУ про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума до виплати [PERSON] становить 5737,00 грн. (а.с.21 (зворотна сторона)). Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3.1/9179 від 29.11.2021 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих\~\~ [PERSON] » наказано департаменту фінансів сплатити на рахунок [PERSON] 5737,00 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.21). Як вбачається з платіжної інструкції №1107498 від 29.11.2021 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України\~здійснило виплату по справі №79810, згідно наказу №3.1/9189 від 29.11.2021 р., т.з.66151НА в сумі 5737,00 грн. на рахунок [PERSON] (а.с.25). Крім того, згідно платіжної інструкції №1106758 від 11.11.2021 року МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] 1500,00 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі №79810, згідно рах. №197 від 06.11.2021 р., т.з. (а.с.26). Отже загальна сума відшкодування, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача становить 7237,00 грн. На адресу [PERSON] 29.11.2021 року МСТБУ надсилався лист з пропозицією у досудовому порядку здійснити погашення боргу на рахунок МСТБУ в розмірі 7237,00 грн. Проте відповідачка добровільно не відшкодувала позивачу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. Згідно вимог п.39.1. ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно п.39.2.1. ст.39 вказаного Закону одним із завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вимог п.п.а п.41.1 ст.41\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. За приписами ч.2, 3 ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17 (провадження № 61-28576св18). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року № 154/2094/16-ц у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Згідно вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, прийнявши рішення про здійснення регламентної виплати за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, здійснило її виплату в порядку, передбаченому ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на вищевикладене, оскільки [PERSON] керувала автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого на момент спричинення нею дорожньо-транспортної пригоди не збула застрахована, а позивачем було відшкодовано завдану відповідачем шкоду, але вона в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсувала, а також станом на час розгляду справи відповідачкою відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано, вбачаються правові підстави для відшкодування з відповідачки в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в загальні сумі 7237,00\~грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з врахуванням задоволених повністю вимог,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню\~понесені судові витрати по сплаті судового збору\~в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved