Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Нетудихата Денис Володимирович, звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 листопада 2007 року з [PERSON] , посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 2022 року через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на подружнє життя, примирення неможливе. Спору щодо місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не мають. Також відсутній майновий спір. Після розірвання шлюбу просить суд присвоїти їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Понесені нею судові витрати стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01.04.2024 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи без його участі та участі [PERSON] . Не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву не надав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України), що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23\~(61-73 св 24). Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 09 листопада 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 листопада 2007 року, про що тим же відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис за № 570. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, частиною першою статті 24 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.\~55 Сімейного Кодексу України\~ \~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~ \~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03.12.2020, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судовим розглядом встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує тривалий час, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю, отже їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved