Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

27 березня 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 червня 2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 757. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через сварки по сімейно-побутовим причинам, які унеможливили їхнє подальше нормальне сімейне життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що виключає можливість існування між ними шлюбних відносин. Неодноразові спроби покращити сімейні стосунки не дали позитивних результатів. За таких обставин, позивачка вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив своє існування. На даний час вони проживають окремо. Позивачка вказує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. Спору щодо поділу спільного майна подружжя між нею та відповідачем немає. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 березня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2024 року розгляд справи було відкладено через першу неявку належним чином повідомленого відповідача. В судове засідання 20 травня 2024 року сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] у позовній заяві просила розглянути справу без її участі, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 травня 2024 року постановлено провести по справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною третьою статті 56\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 757, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії\~ [NUMBER] від 11 червня 2021 року. Від спільного подружнього проживання сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 2021 року). Сімейне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства\~не ведуть та проживають окремо. Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому за таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд виходить з положень\~ст. 141 ЦПК України\~і стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. суд враховує наступне. Згідно положень\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До позовної заяви додано квитанцію № 10 від 27 березня 2024 року, згідно якої адвокат Лукавський І.А. отримав від позивачки [PERSON] відповідно до угоди (договору) від 26.03.2024 року гонорар в сумі 1000 грн. за складання позовної заяви про розірвання шлюбу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про\~надання правової\~допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Проте, позивачкою на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу не надано договору про надання правничої допомоги, з якого можна встановити розмір гонорару, визначеного сторонами. Враховуючи викладене, суд вважає безпідставною вимогу позивачки про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Outcome: approved