Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради, в якому вказав, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом відносно житлового будинку з господарськими спорудами. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документу на нього. На підставі викладеного, позивач, посилаючись на ст.ст.1216, 1218, 1222, 1261, 1268 ЦК України, просив суд визнати за ним у порядку спадкування після смерті батька право власності на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] , до складу якого входить: (А) житловий будинок 1946 року побудови, загальна площа якого 31,5 кв.м., житлова - 15,6 кв.м.; літня кухня (Б), погріб (В), колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3. Ухвалою суду від 23.04.2024 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.31). Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 23.04.2024 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 29.04.2024 року, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.34). У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 02.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 15.05.2024 року (а.с.38). У судове засідання 15.05.2024 року учасники справи не прибули. Представник позивача, адвокат Богданчук О.В., подала суду заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, вимоги за позовом підтримала та просила їх задовольнити (а.с.45). Відповідач подав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, а рішення у справі просив прийняти за наявними у ній матеріалами (а.с.36). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями наступних документів: свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.12.2021 року (а.с.11); свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 1996 року, де його батьком вказаний [PERSON] (а.с.8); свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 14.06.2016 року, звідки вбачається, що [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). В період з 23.09.1988 року і до дня смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; за вказаною адресою разом з ним проживав та був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , - син, з яким вони вели спільне господарство та син поховав батька за власні кошти, що підтверджується довідкою Макарівської селищної ради №10-91 від 27.03.2024 року та довідкою №10-540 від 22.12.2021 року (а.с.12, 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76531946 від 09.04.2024 року інформація про заповідача « [PERSON] » відсутня (а.с.23). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76531907 від 09.04.2024 року, спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с.22). Таким чином, інших спадкоємців, окрім позивача, який належить до спадкоємців першої черги за законом, щодо спадкового майна померлого [PERSON] ні за законом/заповітом судом не встановлено. Тож, позивач [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Проте, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Середюк О.П. своїм листом №177/01-16 від 09.04.2024 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , на житловий будинок, що по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок (а.с.21). Те, що домоволодіння по [ADDRESS] належало померлому [INFO] [PERSON] , підтверджується Випискою з погосподарської книги №10-92, виданої Макарівською селищною радою 27.03.2024 року, з якої вбачається, що в погосподарській книзі №1 за 2021-2025 роки зроблено особовий запис №01-0173-3 про те, що власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Житловий будинок побудований в 1946 році (а.с.14). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.15-17) за вказаною вище адресою, до складу домоволодіння входить: (А) житловий будинок 1946 року побудови, загальна площа якого 31,5 кв.м., житлова - 15,6 кв.м.; літня кухня (Б), погріб (В), колодязь питний №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24?753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті батька, спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшов житловий будинок щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved