Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом, яким просили: - встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , та [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом та за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0142 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №493588, зареєстрований 26.02.2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-10-219), на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0142 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №493588, зареєстрований 26.02.2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-10-219), на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №484543, зареєстрований 12.08.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-10-85), на 4/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами і господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ №188111, зареєстрований 28.10.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952100194). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М. відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що їй необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити та зазначив, що, крім нього, спадщину також прийняла його сестра [PERSON] , [INFO] , яка не була зареєстрована разом з батьками, але фактично постійно проживала з ними в будинку [ADDRESS] , вела з ними спільне господарство та доглядала їх. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221 громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , є рівними і становлять по 1/5 частці кожному. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.1996 року, виданого Лощинівською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина, до якої входить 1/5 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя спадкодавець заповіт не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76113932 від 06.03.2024 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.09.1967 року, повторно виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, і її дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.07.1950 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Ізмаїльської області, та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.01.1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до\~ст.\~548\~ЦК УРСР\~(1963\~року)\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.01.2024 року за № 11, [PERSON] , яка померла [INFO] , дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Згідно довідки про право особистої власності, наданої виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738, в будинку за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] з 30.04.1971 року по [INFO] (помер), [PERSON] з 30.04.1971 року по [INFO] (померла), [PERSON] з 17.06.1977 року по [INFO] (помер), [PERSON] з 30.04.1977 року по [INFO] (померла), [PERSON] з 06.01.1990 року по теперішній час. Таким чином, чоловік померлої, [PERSON] , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Крім нього, в управління та володіння спадковим майном вступила дочка померлої, [PERSON] , в зв`язку з чим вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.1997 року, виданого Лощинівською сільською радою народних депутатів Ізмаїльського району, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, який підлягає застосуванню в спадкових правовідносинах після смерті [PERSON] , спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області 18 липня 1997 року, зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій за № 107, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76113891 від 06.03.2024 року. На підставі вказаного заповіту [PERSON] заповів частину належного йому майна, а саме земельний пай в розмірі 4,60 га, на ім`я [PERSON] . Вказане майно оформлено за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфіменко М.Д. 03 березня 2000 року. Відповідно до ст. 537 ЦК УРСР 1963 року частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 05.01.2024 року за № 10, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно проживав та був зареєстрований в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини була зареєстрована і проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738, тому вважається такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). Свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке видано державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори 22.11.2002 року, посвідчено, що спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є дочка [PERSON] . Вказаним свідоцтвом оформлені права на майновий пай. До не охопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), входить 3/10 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з яких: -1/5 частка належала померлому згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221, що також підтверджено довідкою про право особистої власності, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738; -1/10 частку він фактично прийняв після смерті дружини [PERSON] , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.06.2011 року, виданого Лощинівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1225\~ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1\~статті 1234 ЦК України\~визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 ст. 1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Частиною 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За життя спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 16 вересня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 55, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76203520 від 14.03.2024 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , в рівних частках. На підставі вказаного заповіту [PERSON] заповіла частину належного їй майна, а саме: -земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,0284 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №493588, зареєстрований 26.02.2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10-10-219), -земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №484543, зареєстрований 12.08.2002 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД №10-10-85). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємиця за заповітом [PERSON] не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини, в зв`язку з чим відповідно до ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що не прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Спадкоємиця за заповітом [PERSON] не була зареєстрована за адресою спадкодавця, проте фактично постійно проживала разом з [PERSON] на момент її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, в зв`язку з чим прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є: - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 серпня 2000 року, повторно виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2020 року, повторно виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); - чоловік [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 29.01.1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини не була зареєстрована за адресою спадкодавця, проте фактично постійно проживала разом з [PERSON] на момент її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, в зв`язку з чим прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Як було з`ясовано судом, [PERSON] на час відкриття спадщини був зареєстрований і проживав разом із спадкодавцем що підтверджено довідкою виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 163 від 30.04.2024 року, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. До неохопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] входить 3/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з яких: -1/5 частка належала померлій згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221, що також підтверджено довідкою про право особистої власності, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738, -1/10 частку вона фактично прийняла після смерті матері [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав, -3/10 частки вона фактично прийняла після смерті батька [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.06.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . За життя спадкодавець залишив заповіт, посвідчений секретарем Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 16 вересня 2009 року, зареєстрований в реєстрі за № 54, на ім`я [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76179766 від 12.03.2024 року. На підставі вказаного заповіту [PERSON] заповів частину спадщини, а саме земельну ділянку площею 8,0284 га, що розташована на території Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (Державний акт на право приватної власності на землю РІ №493587, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 26.02.2003 року). До не охопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] входить: -2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з яких 1/5 частка належала померлому згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району за № 221, що також підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 20.11.2019 року за № 738, 3/15 частки він фактично прийняв після смерті дружини [PERSON] , але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав; -житловий будинок з надвірними спорудами і господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі Договору дарування жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. 11.09.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2/5678; -земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №188111, зареєстрований 28.10.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952100194, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:02:001:0111). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 1957 року, виданим виконавчим комітетом Лощинівської сільської ради Болградського району Одеської області, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 серпня 2000 року, зареєстрованим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2020 року, повторно виданим Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Так, позивачі [PERSON] , [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 164 від 30.04.2024 року, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як було\~з`ясовано судом,\~12\~січня 2024\~року між\~позивачами [PERSON] \~та [PERSON] \~було укладеного\~угоду щодо\~перерозподілу часток\~в спадковому\~майні та\~досягнуто домовленості\~про розподіл спадкового майна, згідно якої [PERSON] переходить у власність житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , і земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №188111, зареєстрований 28.10.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952100194, кадастровий номер земельної ділянки 5122083400:02:001:0111), а [PERSON] переходить у власність 4/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачами вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту, в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved