Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

27 березня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. Представник позивача адвокат Цокало Т.М. звернулась в суд з позовною заявою в інтересах [PERSON] , в обґрунтування якої зазначає, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області перебуває на виконанні ВП 65853507 від 12.07.2021 року, сторонами якого є [PERSON] (боржник) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (стягувач). Про існування данного виконавчого провадження божник дізнався на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. На запит представника позивача від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було направлено на електронну адресу представника позивача відповідь з доданими документами, а саме: копією виконавчого напису №80319 від 04.10.2020 року, виданного приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., копією заяви стягувача про примусове виконання рішення, копією кредитного договору №95018415 з графіком розрахунків, копією постанови про відкриття виконавчого провадження за ВП №65853507 від 18.06.2021 року. 24.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис №80319, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який є боржником за кредитним договором 950184175 від 25.03.2018 р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ:38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за критними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДРПОУ:39700642, правонаступником усіх прав та обовязків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», код ЄДРПОУ:42254696, місцезнаходження: 02002, місто Київ, вул. Сверстюка Євгена, будинок 11-А, офіс 605. Загальна сума, що підлягає стягненню 19760,56 грн. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч чинному законодавству, за відсутності правових підстав та з порушенням процедури його вчинення, тому є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Так, [PERSON] ніхто не повідомляв про наявність договорів про відступлення права вимоги, він не був письмово повідомлений про зміну кредитора. Нотаріусом не вчинено жодної дії, спрямованої на встановлення факту безспірності заборгованості. Стягнення заборгованості проводилось за період з 05 серпня 2020 року по 05 серпня 2020 року, сума заборгованості 19760,56 грн., з них 2726,17 грн. просрочена заборгованість за сумою кредиту; 676,90 грн. просрочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 15155,49 грн. строкова заборгованість за штрафами та пенею. Термін платежу за кредитним договором закінчувався, згідно графіку, 29.12.2018 року. Приватним нотаріусом проводиться стягненняза один день. Зі змісту графіку розрахунків до кредитного договору загальна вартість кредиту становить 3164,00 грн., з якої проценти за користування кредитом становлять 664,00 грн., сума кредиту становить 2500,00 грн, але приватний нотаріус стягує заборгованість за виконавчим написом в загальному розмірі 19760,56 грн. У графіку платежів відсутня інформація про штрафи та пеню. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання сторони не викликались. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Треті особи пояснень щодо позову не надали. Відповідно до ст.247 ЦПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Ухвалами суду від 28 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець смт Широке Широківського району Дніпропетровської області (а.с.9 копія паспорту). 25.3.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір №950184175. Згідно розділу 1 Договору, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало позичальникові [PERSON] кредит без конкретної споживчої мети на суму 2500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 16 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,83 процентів від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту (а.с.22). 24.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинений виконавчий напис №80319, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який є боржником за кредитним договором 950184175 від 25.03.2018 р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код ЄДРПОУ:38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за критними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДРПОУ:39700642, правонаступником усіх прав та обовязків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», код ЄДРПОУ:42254696, місцезнаходження: 02002, місто Київ, вул. Сверстюка Євгена, будинок 11-А, офіс 605. Загальна сума, що підлягає стягненню 19760,56 грн. 12.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження №6585350 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Згідно зі\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з пунктом 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з правового аналізу вказаних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повина існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів\~справи не\~вбачається,\~що при\~вчиненні виконавчого\~напису приватний\~нотаріус отримував\~від стягувача первинні\~документи щодо\~видачі позивачу\~кредиту та\~його невиконання,\~або здійснення\~позичальником його\~часткового погашення\~(квитанції,\~платіжні доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо). Таким чином, доказів наявності\~заборгованості позивача за договором жодним документом не підтверджено. Відповідно до пункту 2.3\~глави 16\~розділу II\~Порядку №296/5\~передбачено,\~що вчинення\~виконавчого напису\~в разі\~порушення основного\~зобов`язання\~та (або)\~умов іпотечного\~договору,\~здійснюється нотаріусом\~після спливу\~30\~днів з\~моменту надісланих\~іпотекодержателем повідомлень\~-\~письмової вимоги\~про усунення\~порушень іпотекодавцю\~та боржнику,\~якщо він\~є відмінним\~від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу позивача. Із наданих суду письмових матеріалів не видно, що боржнику направлялось відповідачем повідомлення -письмова вимога\~про усунення\~порушень, зміну кредитора. Отже,\~не підтверджено\~обізнаність позивача про розмір заборгованості, зміну кредитора до вчинення виконавчого напису нотаріусом. Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року,\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. У висновку, викладеному в постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 вказано, що нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими, оскільки останні не входять до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку. З матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: виконавчий напис вчинено на стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором після спливу 30 днів з моменту повідомлення боржника про усунення порушень, було встановлено, що заборгованість є безспірною та встановлено отримання стягувачем права вимоги до боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, оскільки відповідач не скористався правом на подання відзиву, не надав суду копії документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не довів безспірність суми заборгованості, третіми особами також суду не були надані документи на спростування викладених в позові обставин, суд вважає доведеним твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню. Відповідно до ст.50\~Закону\~України\~«Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи, відповідно до \~ст.89 ЦПК України, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, у зв?язку з чим підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується наступним. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ст.133, 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно постанови Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано. Відповідно до Постанови Верховного суду від 11 листопада 2021 року у справі №922/449/21 витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. У зв`язку з наведеним, оскільки правова допомога позивачу фактично була надана, слід стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 908,00 грн., а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. Відповідно до ч.7\~ст.158\~ЦПК\~України заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 30.11.2021 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved