Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою, відповідно до якої просила встановити факт припинення трудових відносин між нею та ТОВ «КЛІНПРОФМАКС» на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 16 лютого 2024 року. Мотивуючи заяву тим, що вона з 13 жовтня 2014 року була прийнята на посаду старшого менеджера із надання кредитів у ТОВ «Компаньйон фінанс» на постійне місце роботи у м. Козятині на підставі наказу №990-к від 13 жовтня 2014 року, про що був зроблений відповідний запис у трудовій книжці. З 12 грудня 2017 року по 16 жовтня 2020 вона перебувала у відпустці по догляду за старшою дитиною [PERSON] ; з 30 вересня 2020 року до 03 лютого 2021 вона перебувала у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами, а з 03 лютого 2021 по 11 грудня 2023 року у відпустці по догляду за молодшою дитиною [PERSON] . Під час перебування у відпустці по догляду за старшою дитиною офіс ТОВ Компаньйон Фінанс» у м. Козятині припинив роботу, про що її не було проінформовано роботодавцем та не запропоновано переведення на інше місце роботи. У зв`язку з закінченням відпустки по догляду за молодшою дитиною вона намагалась звернутись до її безпосереднього керівника з метою з`ясування куди і у який спосіб їй направити заяву на звільнення, однак не змогла зв`язатись із роботодавцем, та згодом з`ясувала, що ТОВ «Компаньйон Фінанс» змінило своє найменування і тепер має назву «ТОВ «КЛІНПРОФМАКС». Крім того було змінено і основний вид діяльності компанії з « 64,92 Інші види кредитування» на «81,22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів», також було змінено керівника компанії, яким тепер є громадянин Узбекистану [PERSON] . Номер телефону ТОВ «КЛІНПРОФМАКС», що вказаний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не відповідає. Фактично компанія не веде жодної діяльності та має заборгованість по заробітній платі. 02 лютого 2024 року вона направила рекомендований лист із заявою про звільнення за власним бажанням з 16 лютого 2024 року згідно з ч.1 ст. 38 КЗпП України на адресу ТОВ «КЛІНПРОФМАКС», однак лист вручений не був та повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання. У зв`язку з фактичним припиненням діяльності відповідача та неотриманням ним поштової кореспонденції, вона позбавлена можливості припинити трудові відносини на підставі поданої нею заяви про звільнення за власним бажанням, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 28.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 6\~ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Позивач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової кореспонденції на електронну адресу зазначену в позовній заяві. 20.05.2024 від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог. Відповідача було повідомлено про час та місце розгляду справи в порядку, шляхом направлення на його офіційну адресу, зазначену в позовній заяві. Однак конверт з судовою кореспонденцією повернувся до суду не врученим з відміткою поштового відділення «кінець терміну зберігання». Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Суд вважає повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що відповідно до довідки ТОВ «Компаньйон Фінанс» №64 від 21.08.2020, [PERSON] працює у ТОВ «Компаньйон Фінанс» (МФО300528, код ЄДРПОУ 37026574) на постійному місці роботи у м. Козятині з 13.10.2014 (Наказ №990-к від 13.10.2014) на посаді старшого менеджера із надання кредитів; з 12.12.2017 по 16.10.2020 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. До матеріалів справи долучено відомості Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб, із яких вбачається, що [PERSON] з 13.10.2014 перебуває у трудових відносинах із ТОВ «КЛІНПРОФМАКС» (ЄДРПУО 37026574) та товариство здійснювало відрахування обов`язкових страхових платежів за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого значиться [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] . Як вбачається із копії листа непрацездатності серії АДТ №561704 від 30.09.2020, [PERSON] було видано первинний листок непрацездатності у зв`язку з вагітністю та пологами, для пред`явлення за місцем роботи в ТОВ "Компаньйон Фінанс" м. Київ, вул. В.Хвойки, 15/15, із зазначенням дати з якої слід приступити до роботи - 03.02.2021 Із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що відповідно до критеріїв пошуком за кодом ЄДРПОУ юридичної особи 37026574 зареєстровано ТОВ «Клінпрофмакс», місце знаходження юридичної адреси: 04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 15/15; кінцевим беніфенціаром власника юридичної особи є [PERSON] , громадянин Узбекистану. За параметром пошуку про осіб, правонаступником яких є ТОВ "Клінпрофмакс" відомості відсутні; Товариство зареєстроване у 2010 році. Із матеріалів справи вбачається, що 02.02.2024 [PERSON] звернулась до ТОВ «Клінпрофмакс» із заявою про звільнення її за власним бажанням на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП, з 16 лютого 2024 року, направивши таку заяву [PERSON] за адресою реєстрації юридичної особи. Із долученої до матеріалів справи роздруківки із сайту «Укрпошта» за результатами перевірки статусу відстеження за трековинговим номером вбачається, що конверт із поштовою кореспонденцією було повернуто відправнику у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Позивачка зазначає, що зважаючи на той факт, що підприємство, в якому вона працювала, перестало існувати та змінило свого власника, а також вид діяльності, натомість її не було попереджено про такі зміни і вона й досі перебуває у трудових відносинах, та не може скористатись своїм правом на звільнення, що порушує її право на працю, обмежує у можливостях зайнятості, перешкоджає заробляти на життя власною працею, а також отримувати належні їй соціальні (трудові) гарантії, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною другою статті 8\~Конституції України\~передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі\~Конституції України\~гарантується. Згідно із частиною першою\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Конституційний суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року у справі №1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі №1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі №1-5/2008 вказав, що визначене\~ст. 43 Конституції України\~право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Відповідно до вимог\~ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. За змістом частини першої статті 3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю. Згідно зі\~ст. 1 КЗпП України, законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 21 КЗпП України,\~трудовий договір - угода між працівником і роботодавцем, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно зі\~статтею 24 КЗпП України,\~трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці", який набрав чинності 02 січня 2015 року, виключено частину четверту статті 24 КЗпП України, відповідно до якої трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. При цьому, слід зауважити, що судом може бути визнано трудовий договір укладеним за відсутності наказу чи розпорядження, лише за умови дотримання інших умов, необхідних для його укладення, зокрема, виконання працівником обов`язку щодо надання паспорта або іншого документу, що посвідчує особу, трудової книжки, а у випадках, передбачених законодавством, - також документу про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інших документів, за наявності письмових чи інших доказів дотримання цих умов, окрім показань свідків. З огляду на ці положення позивач повинна була дотриматися умов, необхідних для укладення трудового договору, а саме скласти заяву про прийняття її на роботу, подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку тощо. Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу. Подібні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2020 року у справі № 462/7621/15-ц (провадження № 61-10916св18). Натомість із матеріалів справи не вбачається за неможливе встановити дійсність укладення трудового договору між [PERSON] та ТОВ "Компаньйон Фінанс", а також те з якого та по який час [PERSON] перебувала в трудових відносинах із ТОВ "Компаньйон Фінанс", оскільки суду надана лише довідка, про яку йшлося вище, за змістом якої мають місце трудові відносини між позивачкою та ТОВ "Компаньйон Фінанс". Такої довідки недостатньо, щоб стверджувати про наявність між нею та ТОВ "Компаньйон Фінанс" трудових відносин, що тривали до до лютого 2024. Крім того, позивачка просить визнати припиненими трудові відносини між нею та ТОВ "Клінпрофмакс", з позовом про розірвання трудових відносин вона звернулась. Однак нею не надано жодного доказу, що з таким Товариством у неї були трудові відносини до 16 лютого 2024. Так, доказів укладення саме з таким Товариством трудового договору, перебування певний час у трудових відносинах нею не надано. Довідки з пенсійного фонду не є для цього достатніми, беручи до уваги розбіжності у поясненнях самої позивачки: так, вона стверджує, що з 2014 року процювала у ТОВ "Компаньйон Фінанс", а не в ТОВ "Клінпрофмакс", хоча довідки відображають інформацію саме щодо останнього; зазначає, що ТОВ "Компаньйон Фінанс" було перейменовано в ТОВ "Клінпрофмакс", проте доказів цього не надано; не доведено, що вона була переведена у ТОВ "Клінпрофмакс" (якщо перейменування дійсно мало місце) та обіймала там певну посаду (щодо цієї обставини суд звертає увагу на інформацію з Реєстру, згідно якої вказане Товариство не є правонаступником будь-якого іншого). Також суд бере до уваги, що вимоги позивачки не містять посилань на те, з якої посади вона просить її звільнити, однак ця обставина має суттєве значення, оскільки відповідний запис про звільнену посаду проводиться у трудовій книжці. Згідно ст.12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст.76, ч. 1,2ст.77, ч. 1 ст.95\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1,3ст.\~89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведені її вимоги та обставини, зазначені у позові , суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог . Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed