Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 17 квітня 2015 року, на підставі кредитного договору № 26250028566347, видано останній кредит у сумі 42400 грн. Крім того, між сторонами 27 липня 2020 року укладено кредитний договір № 1001638924701, згідно якого відповідачці було видано кредитні кошти в сумі 32400 грн. Банк взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами виконав, надав відповідачці кредитні кошти, проте остання свої зобов`язання, протягом тривалого часу, належним чином не виконує. Станом на 01 січня 2024 року його заборгованість перед банком складає: за кредитним договором № 26250028566347 від 17 квітня 2015 року - 50464 грн., з яких: 36815 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом; 13648 грн. 46 коп. - заборгованість за процентами; за кредитним договором № 1001638924701 від 27 липня 2020 року - 29236 грн. 06 коп., з яких: 17608 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом; 2 грн. 93 коп. - заборгованість за процентами, 11625 грн. 12 коп. - заборгованість по комісії. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість на загальну суму 79700 грн. та судові витрати у сумі 2422 грн. 40 коп. З підстав стягнення кредитної заборгованості АТ «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду із даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 лютого 2024року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. 04 березня 2024 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 17 квітня 2015 року відповідачка звернулась до АТ «Перший український міжнародний банк» із Заявою № 26250028566347 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого, Банк надав відповідачці кредит на загальні споживчі цілі в сумі 42400 грн. Крім того, між сторонами 27 липня 2020 року укладено кредитний договір № 1001638924701, згідно якого відповідачці було видано кредитні кошти в сумі 32400 грн. Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та перерахував відповідачці кредитні кошти. У зв`язку із невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитними договорами, позивач направив на адресу позичальниці письмову вимогу (повідомлення) від 02 січня 2024 року № КНО-44.2.2\\3, про негайне погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 79700 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою, та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Розмір заборгованості відповідачки, позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором № 26250028566347 від 17 квітня 2015 року, відповідно до якого сума заборгованості станом на 01 січня 2024 року складає - 50464 грн., з яких: 36815 грн. 54 коп. - заборгованість за кредитом; 13648 грн. 46 коп. - заборгованість за процентами. Розмір заборгованості відповідачки, позивач підтверджує розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1001638924701 від 27 липня 2020 року, відповідно до якого сума заборгованості станом на 01 січня 2024 року складає 29236 грн. 06 коп., з яких: 17608 грн. 01 коп. - заборгованість за кредитом; 2 грн. 93 коп. - заборгованість за процентами, 11625 грн. 12 коп. - заборгованість по комісії. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зобов`язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право, - вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд уклали кредитний договір. Сторонами було погоджено всі істотні умови договору та відповідачка була ознайомлена з ними, про що свідчить її підпис в кредитних договорах. Як зазначає позивач та не спростовано відповідачкою, остання користувалась наданими їй банком коштами, деякий час сплачувала кредитні кошти, проте в повному обсязі зобов`язань з повернення кредиту не виконала, а тому утворилась заборгованість. Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, суд враховує, що розрахунок заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією, наданий позивачем, є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачкою не спростований, тому суд вважає його належним та допустимим доказом і бере за основу при винесенні цього рішення, у зв`язку з чим, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved