Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи подану позовну заяву посилався на те, що він є батьком малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час у нього змінився його матеріальний стан, він не працює, є інвалідом ІІІ групи інвалідності і єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності. У зв`язку з наведеним просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь позивачки на утримання двох дітей, визначивши його у твердій грошовій сумі в розмірі 3 196 грн. на двох дітей щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повнолітнього віку. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 20 травня 2024 року представник відповідачки - [PERSON] надав суду відзив, в якому вказував, що підстав для зміни розміру визначених судовим наказом, які стягуються з позивача на даний час не має. Ні його сімейний, ні матеріальний стан не змінився. Травму, яка стала підставою для встановлення йому групи інвалідності він отримав ще до винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів. Посилання позивача на неможливість влаштуватися працювати через встановлення групи інвалідності є безпідставним, так як група інвалідності має строковий характер і не позбавляє його можливості влаштуватися на роботу з умовами праці, які непротипоказанні йому. При розгляді справи позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив її задовольнити. Представник відповідачки - [PERSON] заперечував проти задоволення позовної заяви та просив відмовити в ній, з підстав наведених у відзиві. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Тиврівського районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2023 року з позивача [PERSON] стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.4). Відповідно до довідок ВЛК № 1411 від 25 липня 2022 року, № 1750 від 25 серпня 2022 року, № 1365 від 26 вересня 2022 року, № 180/1745 від 15 вересня 2023 року та свідоцтва про хворобу № 107 [PERSON] внаслідок ДТП отримав поранення у вигляді багатоуламкового перелому нижньої третини лівої стегнової кістки, внаслідок чого він потребує лікування (реабілітації) (а.с.7-13). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 28 лютого 2024 року позивачеві [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності. Висновок про умови та характер праці - протипоказана праця у вимушених положеннях, тривала хода (а.с.5). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що він втратив працездатність, отримав ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з цим його матеріальний стан змінився, а тому вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду підлягає зменшенню. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно - правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України - не надано доказів зміни його матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом раніше розмірі. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що стан здоров`я позивача у зв`язку з ДТП погіршився ще до ухвалення судового наказу 10 жовтня 2023 року, з розміром стягуваних аліментів він погодився і не оскаржував рішення суду щодо розміру аліментів. Враховуючи вищенаведене суд не вбачає підстав для задоволення вимог про зменшення розміру аліментів, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed