Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 08.09.2018. Відповідач при підписанні Анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Свої зобов`язання за договором банк виконав у повному обсязі, проте відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, станом на 05.12.2023, у загальному розмірі 58999,16 грн., яку позивач разом судовими витратами просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача просить суд слухати справу у його відсутність, позов підтримує, просить суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Борох В.М. у судовому засіданні проти позову заперечує, просить суд в позові відмовити. Суду подано відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення проти позову та зазначено, що в підписаній відповідачем Анкеті-заяві відсутні відомості щодо розміру кредиту та умов кредитування. Витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank та Витяг з Тарифів за карткою Monobank, які містяться в матеріалах справи не погоджені сторонами, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 08.09.2018 шляхом підписання Анкети-заяви. А тому, представник відповідача просив в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи та встановлені фактичні обставини, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 08.09.2018 між ПАТ «Універсал Банк» (у зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з ПАТ «Універсал Банк» на АТ «Універсал Банк») та [PERSON] відбулось підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг. В підписаній відповідачем Анкеті-заяві відсутні відомості про те, з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, Тарифами був ознайомлений та дав згоду відповідач, а також відсутні відомості про зобо`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, номеру виданої кредитної картки. Додані банком до позовної заяви Витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «УніверсалБанк» при наданні банківськихпослуг щодо продуктів monobank/UniversalBank та Витягз Тарифів за карткою Monobank, [PERSON] , як позичальником, не підписані. Жодних належних та допустимих доказів, які свідчили б про ознайомлення відповідача у письмовій формі з умовами кредитування позивачем суду не надано. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором, станом на 05.12.2023, становить 58999,16 грн. і складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) 58999,16 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зі статті 1054 ЦК України вбачається, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з не додержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Надана банком Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 08.09.2018, що підписана відповідачем, не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру кредиту, порядку його погашення, строку кредитування, розміру процентів за користування кредитом, відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, а Витяг з Тарифів за карткою Monobank та Витяг з Умов і Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, всупереч положенням ст.ст.207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем не підписані і не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру пені та штрафу на умовах визначеними цими документами. Разом з тим, позивач додав до позову Умови та правила надання банківських послуг, які набули чинності 27 листопада 2021 року, тобто, через три роки після підписання договору, а не ті, які діяли на момент укладення з відповідачем договору і з якими він знайомився. Тому, враховуючи відсутність доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та їх розмір, відсутні законні підстави для нарахування процентів за користування кредитом шляхом збільшення тіла кредиту. Що стосується наданого АТ «Універсал Банк» Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, без дати та підпису відповідача, суд зазначає таке: Зміст поняття паспорту споживчого кредиту розкрито законодавцем у статті 9 Закону України «Про споживче кредитування». До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Тобто ознайомлення позичальника з паспортом споживчого кредиту та його підписання свідчить про його ознайомлення з пропозиціям кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного Закону. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Наведена вище оцінка паспорту споживчого кредиту повністю узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20, в якій Об`єднана палата Касаційного цивільного суду відступила від раніше зроблених висновків у цій категорії спорів. Даний правовий висновок Верховного Суду знайшов своє подальше закріплення і застосування у судовій практиці суду касаційної інстанції, зокрема у постановах Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 313/181/21, провадження № 61-20039св21; від 15 червня 2022 року у справі № 383/418/20, провадження № 61-397св21; від 15 червня 2022 року у справі № 333/5483/20, провадження № 61-13959св21. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З наданої позивачем копії паспорту споживчого кредиту неможливо встановити, за яким саме договором визначаються умови за цим паспортом. Вказаний паспорт споживчого кредиту не містить посилання на конкретний договір, на номер картки або рахунку, який обслуговується. До того ж, в Паспорті споживчого кредиту зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Проте, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору, позивачем АТ «Універсал Банк» здійснювалось нарахування та погашення (списання) процентів не відповідно до положень частини першої статті 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ). З розрахунку вбачається, що позивачем нараховано та погашено відсотки за порушення грошового зобов`язання за процентною ставкою 37,20% на рік. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 08.09.2018 таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, укладено не було. Суд відповідно до статті 13 ЦПК України зобов`язаний дотримуватись принципу диспозитивності цивільного судочинства, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог. Щодо пред`явленої до стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита). Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем, нараховувались договірні відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, що підтверджується дев`ятою колонкою розрахунку заборгованості, яка має назву «Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом». Як також вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем, погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредита і додавалися до тіла кредита, що підтверджується десятою колонкою розрахунку заборгованості, яка має назву «Сплачено відсотків». Крім того, такі односторонні дії позивача підтверджуються третьою та п`ятою колонкою розрахунку заборгованості, де залишок поточної/простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), збільшувався на суму списаних договірних відсотків. Такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами, в письмовій формі, не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредита і додавання до тіла кредита не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів. Між тим, Анкета-заява від 08.09.2018 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків. Тому, розрахунок позивача нарахованих і погашених (списаних) за рахунок кредита договірних відсотків є не вірним та спростовується вище зазначеним, що свідчить про необґрунтованість вимог позивача в цій частині. Так, враховуючи різницю між сумою пред`явленого до стягнення тіла кредиту, з якого складється вся кредитна заборгованість, у розмірі 58999,16 грн. і сумою сплачених відповідачем коштів у загальному розмірі 154163,77 грн., слід дійти висновку, що станом на 05.12.2023, заборгованість за фактично отриманою і не поверненою відповідачем сумою кредитних коштів (тіло кредита) відсутня. Позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявності у відповідача заборгованості перед банком за фактично отриманими і не повернутими йому кредитними коштами саме у розмірі 58999,16 грн. Отже, заборгованість за наданим кредитом (тілом кредита) відсутня, а фактично отримані та використані відповідачем кошти, повернуті позивачу в повному обсязі. Списання АТ «Універсал Банк» коштів в рахунок погашення заборгованості за процентами не свідчить про узгодження відповідачем умов про порядок сплати та розмір процентної ставки. Відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у повному обсязі. Заявлена позивачем сума заборгованості була розрахована з урахуванням того, що суми, що вносилися відповідачем на картковий рахунок, зараховувалися банком у погашення заборгованості за процентами, нарахування яких не було погоджено сторонами. Оскільки АТ «Універсал Банк» не мало права нараховувати проценти за визначеною ним ставкою, сума сплачених процентів має враховуватися при визначенні суми заборгованості, яка підлягає поверненню АТ «Універсал Банк». Таким чином, з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню не просто визначена АТ «Універсал Банк» заборгованість за наданим кредитом, а різниця між сумами отриманих ним коштів та сумами, що зараховані в погашення заборгованості. Таким чином, за відсутності доказів, які б підтверджували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, відсутні підстави піддавати сумніву сплату відповідачем заборгованості за кредитом. Таким чином, і відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача. Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази, розрахунки, суд вважає, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed