Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. Станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , 1938 року народження. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. [PERSON] є рідною сестрою позивача. [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом з батьком [PERSON] в будинку [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] і вели спільне господарство. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, 24.05.2022 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса Кобзар Л. В. про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , він не відмовлявся від прийняття спадщини. Водночас дочка [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , тобто в шестимісячний строк після смерті [PERSON] подала заяву, у якій зазначила, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відповідно до статті 1275 Цивільного кодексу України цією заявою не претендує на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , від оформлення її відмовилася в користь сина померлого - [PERSON] . Враховуючи відмову [PERSON] як спадкоємця за заповітом в користь позивача, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який прийняв спадщину. Дружина [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , тобто ще до смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною 08 січня 2024 року видані позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельні ділянки. Однак приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною постановою від 22 травня 2023 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що не подані правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Просив визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 151,6 м2, житловою площею 98,1 м2, допоміжна площа 53,5 м2, з господарськими будівлями та спорудами. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про розгляд справи у відсутності представника. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.03.1959 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися. Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане Кунинською сільською радою 02.04.1974 року, підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , яке видане Добросинською сільською радою 04.12.1971 року, підтверджується, що [PERSON] , народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З довідки № 275, яка видана Кунинським старостинським округом № 5 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського року Львівської області 19.06.2023 року, вбачається, що станом на 30.06.1990 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , 1938 року народження. З довідки № 276, яка видана Кунинським старостинським округом № 5 Добросинсько- Магерівської сільської ради Львівського року Львівської області 19.06.2023 року, вбачається, що станом на 15.04.1991 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , 1938 року народження. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] , про що 29.11.2021 року складено відповідний актовий запис № 234, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із копії заповіту, який 14.08.2014 року посвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за № 3587, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Шевченківським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції 26.11.2005 року, вбачається, що [PERSON] 26 листопада 2005 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів 26.11.2005 року було зроблено відповідний актовий запис за № 317. Викладеним у довідці № 263, яка видана Кунинським старостинським округом № 5 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського року Львівської області 23.05.2022 року, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом з батьком, [PERSON] , в будинку [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] і вели спільне господарство. З копії заяви [PERSON] від 24.05.2022 року вбачається, що [PERSON] подала заяву, у якій зазначила, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відповідно до статті 1275 Цивільного кодексу України цією заявою не претендує на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , від оформлення її відмовилася в користь сина померлого - [PERSON] . З копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.01.2024 року вбачається, що приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною 08 січня 2024 року видані позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] зареєстроване право власності на дані земельні ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 361162939 від 08.01.2024 року, № 361162173 від 08.01.2024 року, № 361163568 від 08.01.2024 року. Із довідки № 3184, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 18 липня 2023 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною постановою від 22 травня 2023 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією цієї постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що не подані правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 23.06.2022 року, вбачається, що рік побудови житлового будинку 1977, загальна площа житлового будинку 151,6 м. кв., житлова площа 98,1 м. кв., допоміжна площа 53,5 м. кв. При будинку є мансарда, прибудова, господарська будівля з літньою кухнею, погріб та споруди: ворота, огорожа. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до\~ст.112\~ЦК УРСР\~(в\~редакції,\~чинній на\~14.04.1991\~року)\~майно може\~належати на\~ праві\~ спільної\~ власності\~ двом\~ або\~кільком колгоспам\~чи \~іншим \~кооперативним \~та \~іншим \~громадським організаціям,\~або державі\~і одному\~чи кільком\~колгоспам або\~ іншим\~кооперативним та\~ іншим\~громадським \~організаціям,\~ або\~ двом\~ чи\~кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до\~ роз`яснень,\~викладених в\~п.п.\~«а»,\~«б»,\~«г» п.6\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~року "Про\~судову практику\~у справах\~за позовами\~про захист\~права приватної\~власності",\~положення статей\~17,\~18\~Закону "Про\~власність"\~щодо спільної\~сумісної власності\~поширюються на\~правовідносини,\~ які\~виникли після\~введення в\~дію цього\~ Закону\~(з\~15\~квітня 1991\~року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року єдиним і останнім членом колгоспного двору за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] . Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась 26 листопада 2021 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину, суд бере до уваги копію заяви [PERSON] від 24.05.2022 року, з якої вбачається, що [PERSON] не претендує на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , від оформлення її відмовилася в користь [PERSON] , та копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.01.2024 року, з яких вбачається, що такі видані позивачу на земельні ділянки після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок після смерті [PERSON] . Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що не подані правовстановлюючі документи на житловий будинок. Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2021 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Outcome: approved