Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

У травні 2024 року заявниця звернулася до суду із вказаною заявою та просила встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка народилася у селищі Лозно-Олександрівка, Білокуракинського району, Луганської області та яка померла [INFO] в м. Рубіжне, Луганської області, Україна, у віці 73 роки. В обґрунтування вказаної заяви посилалася на те, що вона є невісткою померлої [PERSON] та встановлення факту смерті [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки необхідно для реєстрації смерті останньої в органах ДРАЦС, а також для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. При цьому зазначала, що факт смерті [PERSON] підтверджується долученою до матеріалів копією свідоцтва про смерть. Натомість, такий документ не створює правових наслідків, у зв`язку із чим заявник позбавлена можливості внести відповідні дані до реєстру актів цивільного стану. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява не обґрунтована та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень п.2 ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. З матеріалів справи убачається, що заявниця [PERSON] є заінтересованою особою та встановлення факту смерті [PERSON] впливає на її права, обов`язки чи законні інтереси. Факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , доводиться доказами, які додані до заяви. Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Оскільки [PERSON] померла, відомості про її смерть не внесені до відповідного Державного реєстру України та відсутній документ, виданий державним органом України, який підтверджує факт її смерті, даний факт підлягає встановленню в судовому порядку з урахуванням вимог ст. 317 ЦПК України. Отже, враховуючи вищенаведені обставини та дослідженні судом докази в їх сукупності з доводами заявниці, суд приходить до висновку про доведеність факту смерті [INFO] [PERSON] . На підставі вище викладеного та

Outcome: approved