Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно якої просять встановити факт належності їй свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 27.11.1995, виданого виконавчим комітетом Куземинської сільської Ради народних депутатів. Вимоги вмотивовані тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Заявниця з метою проведення державної реєстрації права власності на належний їй житловий будинок звернулася до державного реєстратора, який за результатами розгляду її заяви відмовив у вчинення реєстраційних дій у зв`язку з наявністю розбіжностей у написанні по батькові заявниці у свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 27.11.1995. Так як у вказаному правовстановлюючому документі по батькові заявниці зазначено « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що перешкоджає їй в повній мірі реалізувати її право власності. 22.04.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Заявниця у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві просила проводити розгляд справи у її відсутність, вимоги за завою підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Грунська сільська рада Охтирського району Сумської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог за заявою не заперечував. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Вивчивши\~матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 27.11.1995, записаного в реєстрову книгу № 4, за реєстровим № 833, цілий житловий будинок розміщений по [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії СМ 01318 від 20.01.1998, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,70 г в межах згідно плану, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). В довідці від 10.04.2024 № 110, за підписом спеціаліста Куземинського старостату Грунської сільської ради, зазначено, що згідно записів в погосподарських книгах за 2021-2025 роки за номером об`єкта погосподарського обліку 1.0257.013, за [PERSON] значиться житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно з паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.03.1999 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 25.01.1972 Шенгеріївською сільською радою Зіньківського району Сумської області написання по батькові заявниці значиться як « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявниці з метою реєстрації належного їй нерухомого майна. Згідно листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 бачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази, які суд вважає належними та допустимими, вказують на те, що в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок від 27.11.1995, за реєстровим номером № 833, виданому виконавчим комітетом Куземинської сільської Ради народних депутатів, особу заявниці[PERSON] помилково записано як « [PERSON] », при цьому неточності в написанні її по батькові виникли внаслідок технічної помилки. Разом з тим в позасудовому порядку внесення змін щодо по батькові заявниці у зазначеному правовстановлюючому документі є неможливим, а встановлення факту належності його заявниці у подальшому надасть можливість реалізувати належне їй право на реєстрацію нерухомого майна. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах її вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved