Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ «УПСК» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою в електронній формі через електронний кабінет до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 46\~224, 21 гривень. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2021 року між ПАТ «УПСК» та [PERSON] укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/0472612, відповідно до умов якого вказане товариство взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Skoda» з державним реєстраційним номером [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 02.05.2021 року приблизно о 13.30 годин у с. Кривопілля Верховинського району мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Audi» з державним реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої транспортному засобу «Audi» завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Постановою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.06.2021 року [PERSON] , який керував транспортним засобом без права на керування відповідної категорії, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу марки «Audi» з державним реєстраційним номером [NUMBER] звернувся до страховика позивача зі заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АТ/0472612 від 29.04.2021 року. На підставі страхового акта №017/037/011318/21/1 ПАТ «УПСК» виплачено страхове відшкодування в розмірі 46\~224,21 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №21379 від 30.11.2021 року. Оскільки, як вбачається з постанови суду від 18.06.2021 року, відповідач керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому у нього виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом № АТ/0472612 від 29.04.2021 року. Ухвалою суду від 21.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 36,41, 46), подав до суду клопотання про розгляд справи проводити без участі його представника (а.с.53-54). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений двічі належним чином (а.с.37, 52), відзиву не подав, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 28.09.2022 року в справі № 727/182/21, провадження № 61-11749св21, від 17.08.2022 року в справі № 761/15232/18 провадження № 61-19661св20 та інших), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03.10.2018 року в справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Разом з тим, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; Регресом (з лат. «regressus» - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Як вбачається зі змісту ст.ст. 559 та 1191 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. У постанові Верховного Суду від 22.10.2020 року в справі №910/18279/19 зроблено висновок про те, що під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Як вбачається з постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.06.2021 року (а.с.5 7), [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та зі застосуванням ст. 36 КУпАП накладено стягнення у розмірі 17000 гривень. В описово мотивувальній частині зазначеної постанови вказано, що [PERSON] 02.05.2021 року о 13.30 годин у селі Кривопілля Верховинського району керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія» з державним номерним знаком [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, але від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та не вибрав безпечної швидкості руху, змінив початок руху та скоїв зіткнення із припаркованим транспортним засобом марки «Ауді А8» з державним номерним знаком [NUMBER] , чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Крім того, з вказаної постанови Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.06.2021 року вбачається, що [PERSON] не видавалося посвідчення водія, тобто він 02.05.2021\~року о\~13.30\~годин у\~селі Кривопілля\~Верховинського району керував автомобілем марки\~«Шкода Октавія»\~з державним\~номерним знаком\~ [NUMBER] без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно зі ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Надалі 02.05.2021 року [PERSON] звернувся до Івано-Франківського ПрАТ «УПСК» зі заявою про відшкодування шкоди завданої транспортному засобу марки «Ауді А8» з державним номерним знаком [NUMBER] внаслідок ДТП вчиненим [PERSON] (а.с. 8). Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] підтверджується, що власником транспортного засобу марки «Ауді А8» з державним номерним знаком [NUMBER] є [PERSON] , [INFO] (а.с.8 зворот,9). Із платіжного доручення №21379 від 30.11.2021 року (а.с. 25) вбачається, що [PERSON] виплачено 46\~224,21 гривень страхового відшкодування згідно страхового акта №017/037/011318/21/1 за автомобіль із номерним знаком [NUMBER] . Представником ПрАТ «УПСК» направлено [PERSON] вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу від 11.07.2022 року (а.с.26). Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку про задоволення позову. У ст. 265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи, складаються зі судового збору в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжним дорученням (а. с. 4 зворот). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved