Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 2016 року перебував у цивільних відносинах з [PERSON] , від яких у них [INFO] народився син [PERSON] . Офіційно вони шлюб не реєстрували. Після народження сина вони проживали у квартирі його батьків у місті Миронівка. З перших днів життя сина відповідач неналежно відносилася до своїх материнських обов?язків. Вона часто залишала його самого, не годувала і не дбала про нього. Спочатку таку поведінку він відповідачу пробачав, уважав, що їй просто потрібний час для усвідомлення, що матері потрібно займатися дитиною, намагався їй це пояснити, проте результатів це не принесло. Вихованням та доглядом за дитиною займався безпосередньо він. Також допомогу надавала його мати, [PERSON] . У 2018 році відповідач залишившила їх з сином та пішла з дому в невідомому напрямку. Так як дитина до того часу не була зареєстрована, він у телефонному режимі неодноразово просив її приїхати та надати згоду на реєстрацію дитини. Для вирішення вказаного питання та визначення місця проживання дитини за місцем проживання її батька він звернувся до служби у справах дітей та сім?ї. 27 березня 2018 року комісією з питань захисту прав дитини при Миронівському міськвиконкомі було вирішено рекомендувати матері [PERSON] до моменту визначення свого місця проживання та створення там належних житлово-побутових умов, залишити проживати сина за місцем його проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] та надати можливість зареєструвати місце проживання малолітнього сина за вказаною адресою в органі реєстрації місця проживання Миронівської міської ради. Зобов?язано батька та його батьків не перешкоджати [PERSON] вільному спілкуванню та прийнятті участі у вихованні та утриманні дитини. Проте, не зважаючи на вищевказане рішення, відповідач взагалі переїхала до іншого міста, про дитину ніколи не згадувала. Відповідач зараз не проживає разом із сином, не цікавиться його життям та здоров?ям, матеріально його не утримує, не піклується про нього, не виконує взагалі своїх батьківських обов`язків щодо дитини. Знаючи про те, що дитиною опікується батько, відповідач зовсім самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Те, що дитині не вистачало материнської любові, а також потрібне матеріальне забезпечення відповідача ніколи не турбувало. Достовірно знаючи про місцезнаходження свого сина, вона не відвідує його, станом здоров?я та успіхами не цікавиться, участі в його вихованні та утриманні не приймає. Зі слів матері відповідача йому стало відомо, що відповідач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », але і з тим чоловіком не проживає, наразі в неї є інший чоловік. Тобто відповідач облаштовує своє особисте життя, а про свого сина взагалі не згадує. Водночас він сам повністю займається вихованням та утриманням сина, дбає про його матеріальний та духовний стан. При цьому [PERSON] про свою біологічну маму згадує дуже рідко. Мати не цікавиться успіхами дитини в школі, не супроводжує дитину під час відвідування медичних закладів, до органу опіки та піклування з приводу встановлення регламенту побачень з дитиною не зверталася. Відповідач самоусунулася від догляду та виховання сина, не піклується про духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не забезпечує дитині необхідного харчування та лікування, не піклується про належний психологічний клімат сім?ї та не виявляє материнського піклування щодо дитини. Вважає, що така поведінка матері є винною по відношенню до дитини, а ухилення від виконання батьківських обов?язків є умисним, а тому з метою захисту прав дитини він звернувся до суду з цим позовом. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 11 січня 2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 15 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не з?явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, в поясненнях послалася на обставини, які викладені у позовній заяві. Додатково пояснила, що позивач в цей час перебуває в лавах ЗСУ. Дитина проживає з його батьками по [ADDRESS] . Відповідач залишила дитину на батька в 2018 році. Впродовж цих років проживає окремо, зі слів знає, що мешкає в місті Києві. До дитини приходила лише раз після того, як позивач звернувся в орган опіки для складення висновку про доцільність позбавлення батьківських прав. Вона привезла дитині іграшку, поспілкувалася з хлопчиком. Заперечень щодо наміру позивача позбавити її батьківських прав не висловлювала, з якою метою приходила до дитини їй невідомо. Відповідач обізнана про те, що в судовому порядку вирішується питання про позбавлення її батьківських прав. Про це її повідомляли позивач, а також її мати. Позивач раніше не звертався з питанням позбавлення батьківських прав оскільки сподівався, що відповідач змінить своє ставлення до дитини, але цього не сталося. Дитина знає, що у нього є мама, але не сприймає її як матір. Представник третьої особи органу опіки та піклування Відділу (служби) у справах дітей та сім?ї виконавчого комітету Миронівської міської ради в судовому засіданні вказала, що вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Зазначила, що відповідач не з?явилася на засідання комісії з розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав. На підставі поданих заявником [PERSON] документів, з урахуванням даних, отриманих зі спілкування з представниками закладу освіти, де навчається дитина, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідача запрошували на засідання комісії, на якому розглядалося питання про позбавлення її батьківських прав телефонограмами, через месенджер «Вайбер» та через її матір. Відповідач спочатку вказала, що не хоче, щоб її позбавляли батьківських прав. Проте потім на засідання комісії не з?явилася, на телефонні дзвінки відповідати перестала. Зі слів матері відповідача вона проживає в місті Києві, іноді приїздить на кілька годин. Після того, як позивач звернувся із заявою про надання висновку до комісії відповідач приїжджала до сина один раз, подарувала іграшку і більше не приїжджала. Під час бесіди з позивачем він пояснював, що його рішення про необхідність звенрнення з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав не пов?язане з питанням проходження служби в ЗСУ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином 16 лютого 2024 року та 24 квітня 2024 року. 27 лютого 2024 року та 30 квітня 2024 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованих представником відділення АТ «Укрпошта», відправлення відповідачу [PERSON] не вручене, конверт із вкладенням повернутий до суду в зв?язку з відсутністю адресата за адресою місцезнаходження. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, відповідач [PERSON] не з`явилася до суду, причин неявки в судове засідання не повідомила, доказів поважності причини неявки не надала, враховуючи правила статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача [PERSON] . Враховуючи правила статті 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що проживає по [ADDRESS] по сусідству з сім?єю [PERSON]. У цьому будинку батьки позивача з позивачем та дитиною проживають близько трьох років. До цього вони проживали в квартирі по [ADDRESS] . Їй відомо, що на цей час дитина проживає з батьками позивача, а сам позивач перебуває на службі в ЗСУ. Маму [PERSON] вона не бачила біля дитини жодного разу. Також при відвідуванні сім?ї [PERSON] не бачила її речей у їх будинку чи будь - яких інших ознак її там перебування. Де на цей час знаходиться відповідач їй невідомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є хрещеним [PERSON] , 2017 року народження. Позивач разом з дитиною та відповідачем проживали у квартирі його батьків по [ADDRESS] , а потім вони переїхали проживати в будинок по [ADDRESS] . Відповідач залишила дитину і позивача, коли [PERSON] виповнилося 6 місяців. Після того вона приїжджала до сина лише один раз на святкуванна дня його народження в два роки. Коли вони ще проживали разом відповідач часто йшла з дому на тиждень - два, потім поверталася, позивач пробачав їй. Потім різко зібрала речі і пішла до своїх батьків, згодом переїхала проживати в Київ, де мешкає до цього часу. Дитиною весь час опікувався позивач та його батьки. На цей час позивач перебуває в лавах ЗСУ, іноді приїжджає у відрядження. Тоді вони приходять з [PERSON] до нього в гості, оскільки він проживає недалеко. Дитина знає, що у нього є мама. Фактичні обставини справи В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних стосунках 2016 року. Відповідач є матір?ю малолітнього [PERSON] [INFO] . В зв?язку з реєстрацією 15 травня 2018 року шлюбу з [PERSON] прізвище відповідача змінене з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 07 лютого 2017 року (а.с. 9), повідомленням Богуславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) № 556/30.21-27-а від 17 квітня 2024 року (а.с. 105). Малолітній [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: квартира [ADDRESS] . Мати дитини [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2018 року. Для дитини створені всі необхідні житлові умови для проживання, виховання та навчання. Мати дитини участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його життям, здоров?ям та утриманням. Вихованням та утриманням дитини займався батько [PERSON] . На момент проведення обстеження умов проживання працівниками органу опіки та піклування [PERSON] перебуває на службі в лавах Збройних Сил України, тому вихованням дитини займається бабуся. Мати дитини до органу опіки та піклування з приводу вирішення питання регламенту побачень з сином [PERSON] не зверталася, участі у вихованні дитини не приймає. Великий [PERSON] навчається у 1-Б класі Опорного закладу освіти «Миронівський академічний ліцей імені Т.Г. Шевченка Миронівської міської ради Київської області». За місцем навчання дитина характеризується позитивно, як всебічно розвинута дитина. До школи дитина ходить завжди доглянута, охайна, забезпечена свім необхідним приладдям для навчання. Вказані обставини підтверджуються даними довідок Миронівської міської ради № 02-50/1140 від 27 березня 2018 року, № 02-50/2004 від 03 липня 2018 року (а.с. 10,12), даними акту обстеження умов проживання № 204 від 30 листопада 2023 року (а.с. 16), даними Служби у справах дітей та сім?ї Миронівської міської ради Обухівського району Київської області № 01-12/26 від 31 жовтня 2023 року (а.с.13), даними довідки Опорного закладу освіти «Миронівський академічний ліцей імені Т.Г. Шевченка Миронівської міської ради Київської області» № 203 від 01 листопада 2023 року та характеристики на учня (а.с.14,15) . З даних довідки КНП Миронівської міської ради «Миронівський центр первинної медико - санітарної допомоги» № 403 від 13 листопада 2023 року вбачається, що супровід малолітнього [PERSON] до лікарського закладу завжди здійснює батько [PERSON] (а.с. 17). Позивач та відповідач у березні 2018 року зверталися до органу опіки і піклування Миронівської міської ради з питанням визначення місця проживання дитини з батьком. Відповідно до даних витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 27 березня 2018 року комісія вирішила рекомендувати до моменту визначення матір?ю свого місця проживання та створення там належних житлово -побутових умов, залишити проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] , надати можливість зареєструвати місце проживання дитини за адресою: квартира [ADDRESS] (а.с. 11). Питання про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] розглядалося 22 грудня 2023 року органом опіки та піклування Миронівської міської ради Обухівського району Київської області. Під час розгляду вказаного питання, на підставі наданих відомостей та одержаних в результаті обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] було встановлено, що утриманням, лікуванням та вихованням малолітнього сина займається батько [PERSON] та баба [PERSON] . Батько створив належні житлово - побутові умови для проживання та всебічного розвитку дитини. З урахуванням наданих документів, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновок органу опіки та піклування Миронівської міської ради затверджений рішенням виконавчого комітету Миронівської міської ради № 544 від 22 грудня 2023 року, наданий до суду та є достатньо обґрунтованим (а.с. 18,19). Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані матеріали справи, всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За змістом статтей 51, 52 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На підставі статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Вказаною нормою передбачено, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 1 статті 152 Сімейного кодексу України, право дітей на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, яка встановлена законом. Частиною 4 статті 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Правовою санкцією, яка може вважатися юридичною відповідальністю, є, в тому числі, позбавлення батьківських прав. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, підставами до позбавлення батьків батьківських прав судом є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що після припинення спільного проживання відповідач не намагалася зустрітися з дитиною, не цікавилася її життям, здоров`ям, успіхами, матеріальним забезпеченням. Відповідачу відоме місце проживання, місце навчання дитини, проте вона жодного разу не відвідала сина, не цікавиться його успішністю в закладі освіти, станом його здоров?я, не надавала матеріального забезпечення. Досліджені в судовому засіданні докази вказують на ті обставини, що відповідач не виконує батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дитини та її утриманню, не створила належних умов для проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, свідомо нехтує своїми обов`язками, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не забезпечує їй необхідного харчування, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі та не виявляє батьківського піклування відносно дитини. Будучи зобов`язаною створити умови для проживання, виховання та розвитку дитини, відповідач самоусунулася від піклування та виховання сина, постійного спілкування з ним. Всі вищезазначені обставини свідчать про відсутність емоційного зв`язку між матір?ю та дитиною, відсутність у відповідача бажання та сформованих життєвих принципів щодо необхідності виконання батьківських обов?язків, участі у вихованні дитини, піклуванні про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Обставини про свідоме ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є доведеними, тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків є навмисним. Враховуючи, що дитина з народження проживає та виховується у стійкому сімейному середовищі разом з батьком та бабусею, позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки позивач створив належні умови для фізичного й духовного розвитку дитини. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача, яка фактично самоусунулася (ухилилася) від її виховання, не піклувалася про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя тощо, відповідає найкращим інтересам дитини і має стати засобом захисту прав дитини у відповідності до вимог Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, нормам СК України, а також заходом впливу на матір, яка неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки стосовно сина. Висновки за результатами розгляду Згідно з вимогами статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , не забезпечує дитину мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання, а тому єдиним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення матері батьківських прав щодо неї. Щодо розподілу судових витрат При подачі позову позивач сплатив 1211 гривень 20 копійок судового збору. Вказані витрати підтверджені документально та, згідно з правилами ст. 141 ЦПК України, підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved