Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

03 листопада 2023 року [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення компенсації вартості частки за належну на праві спільної сумісної власності подружжя частку вартості транспортного засобу автомобіля Mazda\~CX-7,\~2009\~року випуску,\~VIN-код\~ [NUMBER] [NUMBER] \~ у розмірі 174 074,40 грн. та понесених судових витрат. Після виконання вимог п.2 ч.1 ст.187 ЦПК України, ухвалою від 06 листопада 2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. В обґрунтування позову вказує, що 03 лютого 2004 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Кричківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. 12 вересня 2023 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області постановлено заочне рішення у справі №338/1035/23, яким було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03 лютого 2004 року у виконавчому комітеті Кричківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. Рішення набрало законної сили12 жовтня 2023 року. 10 грудня 2022 року під час перебування у шлюбі, [PERSON] було придбано на своє ім`я (перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу, ТСЦ 2641) транспортний засіб автомобіль Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Згодом 27 червня 2023 року, що підтверджується витягом з ЄДР МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 18 вересня 2023 року, вказаний автомобіль відповідачем був відчужений на підставі договору купівлі-продажу без згоди співвласника [PERSON] , місце останньої реєстрації ТСЦ2643. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію вартості частки автомобіля Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] [NUMBER] у розмірі 174\~074 грн. 40 грн. та понесені судові витрати. Заявою від 20 березня 2024 року(а.с.153-154) адвокат Краюшкін О.С., який діє в інтересах позивача [PERSON] надав заяву про уточнення позовних вимог, вказавши, що відповідно до звіту про оцінку середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу №24 від 14 березня 2024 року вартість транспортного засобу автомобіля Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , станом на 02 листопада 2023 року, може становити 342080 грн. Відповідно частку вартості транспортного засобу становить 342080/ 2 =171\~540 . Просить стягнути\~з [PERSON] \~на свою\~користь компенсацію вартості частки автомобіля Mazda\~CX-7,\~2009\~року випуску,\~VIN-код\~ [NUMBER] [NUMBER] \~у розмірі\~171\~540\~ грн. та судові витрати. Представник відповідача адвокат Яковишин В.В. 16 січня 2024 року надала відзив на позовну заяву (а.с.42-48) та просила відмовити у задоволенні позову. Вказує, що [INFO] під час перебування у шлюбі [PERSON] придбала транспортний засіб на своє ім`я автомобіль Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Автомобіль було придбано за спільні кошти подружжя та оскільки чоловік перебував за кордоном зареєстровано було за нею В подальшому оскільки транспортний засіб не використовувався так як планувало подружжя було прийнято рішення про його продаж. [PERSON] запропонував продати автомобіль задля задоволення більш важливих потреб сім`ї таких як проживання, купівля харчових продуктів, оплата за комунальні послуги, закупівля дров на зиму, ремонт побутових приладів та лікування зубів їх спільному синові [PERSON] . В подальшому кошти отримані від продажу автомобіля , були витрачені на вищезазначені потреби та в інтересах сім`ї, більшість із яких близько 100\~000 грн. на лікування зубів їх спільному синові, а саме встановлення металевих лігуючих брекетів. Вислухавши учасників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, 03 лютого 2004 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Кричківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. 12 вересня 2023 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області постановлено заочне рішення у справі №338/1035/23, яким було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03 лютого 2004 року у виконавчому комітеті Кричківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. Рішення набрало законної сили 12 жовтня 2023 року (а.с.9). 10 грудня 2022 року під час перебування у шлюбі, [PERSON] було придбано на своє ім`я (перереєстрація на нового власника за договором купівлі-продажу, ТСЦ 2641) транспортний засіб автомобіль Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . 27 червня 2023 року, вказаний автомобіль відповідачем був відчужений на підставі договору купівлі-продажу (а.с.87-128). Вказані обставини визнані сторонами та не підлягають доказуванню відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України. Представник позивача у судовому засіданні стверджував, що відчуження автомобіля Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , було здійснено відповідачем без згоди позивача та кошти були витрачені відповідачем не в інтересах сім`ї. На спростування вказаних доводів за клопотанням представника відповідача було допитано у якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] дав показання, що [PERSON] є його рідна сестра, а відповідно [PERSON] чоловік сестри. У листопаді 2022 року на прохання [PERSON] та [PERSON] він підшукав останнім автомобіль Mazda CX-7, 2009 року випуску за ціною 8600 доларів США. У грудні 2022 року автомобіль зареєстрували за сестрою, оскільки [PERSON] був закордоном та не мав наміру їхати до України. В 2023 році [PERSON] та [PERSON] вирішили продати автомобіль, оскільки у [PERSON] були проблеми з роботою та він не міг забезпечувати сім`ю, а [PERSON] потрібні були гроші на лікування сина та на побутові потреби. Він погодився допомогти їм із продажем та розмістив оголошення на AUTO.RIA. Він узгодив ціну та продали автомобіль за 7000 доларів США. Гроші від продажу зі згоди [PERSON] віддали [PERSON] , оскільки сину було потрібно лікувати зуби та на поточні потреби сім`ї закупівля дров, репетитори тощо. Крім того, на прохання [PERSON] із цих грошей 1000 доларів США він перевів на потреби ЗСУ. Свідок [PERSON] дав показання, що позивач та відповідач є його батьками. В 2022 році батьки придбали автомобіль Mazda CX-7, 2009 року випуску. Допомагав знайти авто батькам за їх проханням його дядько [PERSON] . Потім у 2023 році коли у тата були проблеми з роботою автомобіль вирішили продати. Він особисто говорив із татом щодо продажу автомобіля і той давав таку згоду. Кошти від продажу були витрачені на його лікування, оскільки у нього було запалення ясен та необхідно було ставити брекети. Автомобіль продали за 7000 доларів США. На ці гроші він проходив лікування, ремонтували холодильник, купували одяг, тощо. Автомобіль продавали за згоди батька, кошти отримані від продажу витратили на потреби сім`ї та батько проти цього не заперечував. В подальшому з середини літа відносини батьків погіршились та батько став пред`являти претензії до матері. Судом були досліджені письмові докази надані представником відповідача: Копія фіскального чеку за 15 серпня 2023 року, щодо сплати готівкою 20500 грн. ФОП [PERSON] за металеві брекети лігуючі (а.с. ). Копія фіскального чеку за 24 жовтня 2023 року, щодо сплати готівкою 250 грн. ФОП [PERSON] за корекцію (а.с. ). Копії роздруківки повідомлень з мобільного телефону(а.с.52-53). Копії плану лікування від 09 січня 2024 року лікар [PERSON] на загальну вартість 33200 грн. та 32000 грн., 100\~000 грн. та 6000 грн. (а.с.55,56,57). Копія квитанції №099083 від 18 січня 2023 року про сплату ПП Попойлик 2600 грн. за заміну конденсатора (а.с.63). Копія квитанції №0003319 від 20 лютого 2023 року ПП Попойлик щодо вартості ремонту холодильника Самсунг 3200 грн. (а.с.65). Копія замовлення №295210 від 12 січня 2024 року, щодо забору крові у [PERSON] на суму 207 грн. (а.с.64). Даючи оцінку\~показанням свідків\~та письмовим\~доказам наданим\~представником відповідача,\~суд приходить\~до висновку,\~що останні\~не доводять\~ті обставини,\~що відповідачем\~було відчужено\~автомобіль Mazda\~CX-7,\~2009\~року випуску\~із згоди позивача та використання виручених від продажу грошових коштів було в інтересах сім`ї чи на її потреби. Відповідно до частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частинами першою та другою\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За змістом частини першої\~статті 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає, що відповідач не надав суду достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що позивач надав згоду на відчуження майна та використання виручених від продажу грошових коштів було в інтересах сім`ї чи на її потреби. Так,\~суд не\~приймає до\~уваги показання\~ свідків\~та копію\~роздруківки повідомлень\~з мобільного\~телефону,як доказ надання згоди позивача на відчуження майна відповідачем, оскільки виходячи із положень ст.65 СК України належним доказом у даному випадку є письмова згода позивача на укладання такої угоди. Також суд вважає, що показання свідків та досліджені письмові докази не доводять факт використання виручених від продажу грошових коштів в інтересах сім`ї чи на її потреби, оскільки не відповідають критерію достовірності, належності та достатності. Так, досліджені копії фіскального чеку за 15 серпня 2023 року, щодо сплати готівкою 20500 грн. ФОП [PERSON] за металеві брекети лігуючі та копії фіскального чеку за 24 жовтня 2023 року, щодо сплати готівкою 250 грн. ФОП [PERSON] за корекцію не доводять того факту, що кошти були сплачені саме відповідачем та саме на лікування її сина [PERSON] . Копії плану лікування від 09 січня 2024 року лікар [PERSON] на загальну вартість 33200 грн. та 32000 грн., 100\~000 грн. та 6000 грн. не доводять того факту, що вартість вказаного лікування було сплачено відповідачем на лікування її сина [PERSON] . Крім того, план лікування було складено 09 січня 2024 року, тобто після розірвання шлюбу. Копія квитанції №099083 від 18 січня 2023 року про сплату ПП Попойлик 2600 грн. за заміну конденсатора та Копія квитанції №0003319 від 20 лютого 2023 року ПП Попойлик щодо вартості ремонту холодильника Самсунг 3200 грн. не містять доказів та не доводять факт сплати цих коштів та відповідно, що вони були сплачені саме відповідачем та саме за ремонт побутової техніки, яка належала подружжю [PERSON] . Копія замовлення №295210 від 12 січня 2024 року, щодо забору крові у [PERSON] на суму 207 грн., також не приймається судом до уваги, оскільки вказані витрати було здійснено після розірвання шлюбу подружжя [PERSON] . Таким чином відповідачем не було доведено достовірними, належними та достатніми доказами факт використання виручених від продажу грошових коштів в інтересах сім`ї чи на її потреби. Відповідно до частини першої\~статті 36 СК України\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя\~статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша\~статті 61 СК України). Тлумачення\~статті 61 СК України\~свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 63\~СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша\~статті 70 СК України). Вирішуючи спори між подружжям про майно, потрібно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Системний аналіз наведених норм матеріального права свідчить про існування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Водночас законодавство передбачає можливість спростування поширення правового режиму спільного сумісного майна одним із подружжя, що є процесуальним обов`язком особи, яка з нею не погоджується. Тягар доказування обставин для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 372/504/17-ц (провадження N 14-325цс18). Інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв`язку, і характер такого зв`язку не завжди дозволяє однозначно встановити, коли саме у відносинах з третіми особами кожен з подружжя виступає у власних особистих інтересах, а коли діє в інтересах сім`ї. Саме тому, на переконання Великої Палати Верховного Суду, законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено\~статтею 61 СК України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої\~статті 61 СК України\~кореспондує частині четвертій\~статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга\~статті 65 СК України). У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Ключовим для вирішення питання про компенсацію одним із подружжя іншому компенсації вартості відчуженого спільного сумісного майна є не лише наявність на це письмової згоди іншого з подружжя, а використання виручених від продажу грошових коштів не в інтересах сім`ї чи на її потреби. Відповідно до приписів частин першої та третьої\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста\~статті 81 ЦПК України). Установлено, що [PERSON] у період перебування у шлюбі з позивачем відчужила спільне сумісне рухоме майно подружжя, зокрема автомобіль Mazda\~CX-7,\~2009\~року випуску,\~VIN-код\~ [NUMBER] ,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~без згоди свого чоловіка, оскільки зворотного матеріали справи не містять і відповідач цього не спростував. При цьому слід зауважити, що факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї, повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого подружжя. Аналогічний висновок висловлений\~Верховним Судом у постановах від 30 січня 2019 року у справі N 158/2229/16-ц\~(провадження N 61-19420св18) та від 10 червня 2022 року у справі N 544/856/20 (провадження N 61-21406св21). Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що отримані від реалізації спірного рухомого майна кошти були витрачені в інтересах сім`ї, такі докази відповідач не надав. Таким чином, позивач має право на компенсацію вартості частки автомобіля Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22\~постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~вартість майна,\~що підлягає\~поділу,\~визначається за\~погодженням між\~подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До подібних висновків дійшов Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі N 127/7029/15 (провадження N61-9018сво18) та зазначив, що такий підхід визначення вартості майна є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Так, на час розгляду справи, відповідно до звіту про оцінку середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу №24 від 14 березня 2024 року вартість транспортного засобу автомобіля Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , станом на 02 листопада 2023 року, може становити 342080 грн. (а.с.а.с.155-166). Отже розмір компенсації автомобіля Mazda CX-7, 2009 року випуску, VIN-код [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , становить 342080/ 2 =171\~540 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1740 грн. та витрати на проведення оцінки транспортного засобу у розмірі 1500 грн. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved