Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

09.05.2024 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано позовну заяву Чернівецького міського комунального підприємства «Міськсвітло» до [PERSON] у якій позивач просить суд стягнути із [PERSON] на їх користь по договору К-002 від 21.02.2024 33 361,20 грн. Вказує, що 20.02.2024 на [ADDRESS] відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volvo, д.н.з. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння здійснив збиття електроопори з лінією електропередач, що потягло також порушення конструкції сусідньої електроопори, що підтверджується копіями постанов Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.03.2024, якими [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП. Після вчинення ДТП відповідач звернувся до позивача щодо добровільного відшкодування завданих збитків, у зв`язку із чим між сторонами був укладений Договір К-002 від 21.02.2024 щодо надання позивачем послуг з відновлення опор за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що відповідно до умов Договору загальна вартість складає 33 361,20 грн, в тому числі ПДВ 5 560,20 грн., а оплата наданих послуг проводиться на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, підписаних підрядником та замовником (п.2.1, п. 4.1 Договору). Зазначає, що за договором замовник протягом трьох календарних днів з моменту підписання акту приймання- передачі наданих послуг, зобов`язується провести оплату підряднику, шляхом безготівкового розрахунку. Однак, хоча 21.02.2024 були підписані акт надання послуг № 67 та акт № 67 приймання наданих послуг, що свідчить про виконання робіт за договором, відповідач, як замовник, не оплатив загальну суму договору. Таким чином, з посиланням на відповідні норми просить суд задовольнити позов та стягнути суму за договором із відповідача. Також просить стягнути із відповідача судові витрати а оплату судового збору у розмірі 3 028 грн. Відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надходив. Позовна заява 09.05.2024 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2024. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 09.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до слухання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21 травня 2024 року, яке у зв`язку із неявкою відповідача відкладено на 27.05.2024. Заходів щодо забезпечення доказів, забезпечення позову по справі не вживалося. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Представник позивача Федорова М.О. скерувала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У телефонній розмові просив розгляд справи провести за його відсутності, оскільки немає змоги приїхати. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та долучені до них докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Так, судом встановлено, що 21.02.2024 між [PERSON] , як замовником, та Чернівецьким міським комунальним підприємством «Міськсвітло», як підрядником, укладено Договір № К-002 про те, що замовник доручає, а підрядник приймає на себе обов`язки щодо надання послуг з відновлення опор за адресою: [ADDRESS] (п. 1.1. Договору). У п. 2.1. Договору зазначено, що загальна вартість договору складає 33 361,20 грн. Термін надання послуг: 21 лютого 2024 року (п.2.3. Договору). У п. 3 Договору визначено права та обов`язки сторін, згідно із якими, замовник зобов`язався прийняти надані підрядником послуги на підставі актів приймання-передачі наданих послуг та оплатити надані послуги згідно з п.4.1. В свою чергу підрядник зобов`язався надати послуги в обумовлені заявником терміни та має право вимагати від замовника виконувати умови, передбачені п.3.1 Договору. Відповідно до п. 4 Договору Оплата наданих послуг проводиться на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, підписаних підрядником та замовником. Замовник протягом трьох календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг, зобов`язується провести оплату підряднику шляхом безготівкового розрахунку. Додаткові послуги, надані підрядником без попереднього узгодження з замовником, оплачуються згідно актів приймання-передачі наданих послуг. На виконання п.4 Договору сторонами підписано 21 лютого 2024 року Акт надання послуг № 67, згідно із яким виконавцем Чернівецьким МКП «Міськсвітло» надані послуги з відновлення опри за адресою: вул. Каштанова, 48 м. Чернівці всього на суму 33 361, 20 грн (сума без ПДВ - 27 801,00 грн, ПДВ - 5 560,20 грн). У цьому акті вказано про те, що замовник [PERSON] претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг немає. Також сторонами підписано Акту № 67 приймання наданих послуг, у якому детально розписано найменування наданих послуг, їх кількість та вартість, згідно із яким вартість робіт становить 19 361 грн, вартість матеріалів та устаткування 8 440 грн, ПДВ 5 560,20 грн. Крім того, судом встановлено і те, що 20.02.2024 о 21:15 в м. Чернівці по вул. Каштановій, 46 мала місце ДТП за участю транспортного засобу Volvo, д.н.з. [NUMBER] , з причіпом, яким керував [PERSON] , та в ході якого водій не вибрав безпечну швидкість, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на перешкоду (електроопору) виїхавши за межі проїзної частини, що підтверджується даними постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.03.2024 у справі № 726/443/24, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Також того дня [PERSON] керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 20.03.2024 у справі № 726/442/24, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказані постанови набрали чинності. Саме в рахунок відшкодування шкоди, завданої в результаті вчинення ДТП, що мало місце 20.02.2024, яким пошкоджено електроопору, позивач посилається, що відповідач уклав із ним Договір № К-002. Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить із таких правових норм. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України). За положеннями ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об`єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової (матеріальної та моральної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». У даній справі між сторонами виникли правовідносини з договору підряду. Відповідно до частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до частини першої статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Отже, договір підряду (побутового підряду) є складним зобов`язанням, оскільки включає як права, так і обов`язки кожної із його сторін (обов`язок підрядника виконати певну роботу і право вимагати її оплати, обов`язок замовника оплатити виконану роботу і право вимагати виконання обов`язку підрядником). Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, що визначено ст. 632 ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Також у ч. 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Частиною 4 статті 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно із положень статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень пункту 4 частини 1ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що Договір № К-002 був укладений між сторонами та стосувався надання послуг з відновлення опор за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що позивач, як виконавець за договором, свої зобов`язання виконав в повному обсязі на підтвердження чого відповідачем, як замовником, був підписаний Акт приймання-передачі виконаних робіт без зауважень зі сторони останнього. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором підряду не виконав, доказів на спростування чого суду не надав. Згідно із умовами п.4 Договору № К-002 відповідач [PERSON] , на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, протягом трьох календарних днів з моменту їх підписання зобов`язався провести оплату підряднику шляхом безготівкового розрахунку. Акт надання послуг № 67 підписано сторонами 21 лютого 2024 року, однак доказів оплати послуг відповідачем не надано. Таким чином відповідачем порушено взяті на себе зобов`язання. Будь-яких заперечень щодо наявності заборгованості за договором, доказів, що спростовують її розмір або доказів щодо повної сплати заборгованості відповідачем до суду не надано. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за договором підряду не спростовано та заборгованість не погашена, суд вважає необхідним, стягнути з відповідача заборгованість за договором підряду в розмірі 33 361, 20 грн. При цьому суд виходить із того, що така сума вказана у Договорі підписаному та погодженому сторонами, а також підтверджується долученими Актами. Отже, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Чернівецького міського комунального підприємства «Міськсвітло» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином суд враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи факт задоволення позовних вимог, наявні правові підстави для стягнення із відповідача на користь позивача, понесених ним витрат на оплату судового збору у розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved