Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

До суду 29.12.2023 року через систему Електронний суд надійшла позовна заява [PERSON] , яка подана адвокатом Храмовим Михайлом Петровичем, до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.12.2011 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом\~Стрюківської сільської\~ради Миколаївського\~району Одеської\~області,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№18,\~та видано\~свідоцтво про\~шлюб серії\~ [NUMBER] .\~Від спільного\~шлюбу неповнолітніх\~дітей не\~мають.\~Під час\~сімейного життя\~з`ясувалося,\~що вони\~з відповідачем\~мають різні\~погляди на\~життя,\~несумісність характерів,\~втратили почуття\~любові та\~поваги один\~до одного,\~сім`я розпалася\~та існує\~формально.\~Подальше спільне\~життя та\~збереження шлюбу\~неможливе.\~Сторони тривалий\~час проживають\~окремо,\~сумісного господарства\~не ведуть.\~У зв`язку\~з тим,\~що сім`я\~розпалася,\~ [PERSON] \~змушена звернутись\~до суду\~з відповідним\~позовом. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також у позові просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Матеріали отримано суддею 01.01.2024 року. Ухвалою суду від 03.01.2024 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 16.01.2024 року. Заяву про усунення недоліків суддя отримала 17.01.2024 року. До суду 31.01.2024 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстрації по м.Одесі та Одеській області не значиться. Зазначену відповідь суддя отримала 01.02.2024 року Ухвалою суду від 02.02.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 11.03.2024 року. У судове засідання призначене на 11.03.2024 року сторони не з`явилися, в прохальній частині позову [PERSON] просила справу розглядати за її відсутністю, розгляд справи відкладено на 24.04.2024 року. У судове засідання призначене на 24.04.2024 року сторони не з`явилися, 05.02.2024 року представник позивачки адвокат Храмов М.П. через систему Електронний суд надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, справу просив розглядати за відсутністю сторони позивачки. Розгляд справи відкладено на 06.05.2024 року. У судове засідання призначене на 06.05.2024 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] адвокат Храмов М.П. через систему Електронний суд надав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти. Розгляд справи відкладено на 20.05.2024 року. У судове засідання призначене на 20.05.2024 року [PERSON] не з`явилася, на адресу суду поштою надала письмові пояснення, в яких обставини, викладені у позові підтримала, просила розірвати шлюб, зазначивши, що шлюбні відносини з відповідачем припинені в січні 2023 року, дітей від шлюбу та спільно майна не має, жодних почуттів та поваги один до одного у сторін не залишилося. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Крім того [PERSON] у судові засідання 11.03.2024 року, 24.04.2024 року, 06.05.2024 року та 20.05.2024 року був викликаний через оголошення у пресі. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 27.05.2024 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Стрюківської сільської ради Миколаївського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис №18, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.26). Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони з січня 2023 року не підтримують шлюбних відносин, не пов`язані спільним побутом та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір сплачений за подачу позовної заяви у розмірі 1 073,60 грн., що підтверджується квитанцією №1759-7770-4692-24951 від 28.12.2023 року (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За викладених обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову щодо розподілу судових витрат та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 1 073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved