Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

До суду, через свого представника адвоката Шурубора Вячеслава Ігоровича, звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права\~власності на\~спадкове майно у\~якому,\~просить суд визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . За часів життя, [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідає: [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах кожному. Даний заповіт, 28.08.2002 року, посвідчений секретарем Заруддянської сільської ради Іванківського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за №80. Спадщину після смерті батька позивачі прийняли, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до Іванківської державної нотаріальної контори (спадкова справа №300/217). Інших спадкоємців немає. Однак, в 2022 року внаслідок вибухів від снарядів вищевказаний спадковий будинок був пошкоджений, у зв`язку з чим спадкоємці звернулися до комісії Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про проведення обстеження майна, пошкодженого під час проведення бойових дій на території с. Слобода Кухарська, Вишгородського район Київської області, спричинених збройною агресією російської федерації. Згідно Акту №1996/1-1831 від 04.07.2022 року, комісією проведено обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та надано наступні висновки: об`єкт зруйновано, на час обстеження майно не відновлено, категорія пошкоджень об`єкта за результатами попереднього візуального огляду ІІІ-тя. У зв`язку з цим, 03.04.2024 року позивачі звернулися до нотаріуса з проханням видати свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, однак у видачі свідоцтв їм було відмовлено, оскільки не було пред`явлено правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. 18.04.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 16.05.2024 року. Позивачі та їх представник - адвокат Шурубор В.І. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позові заявив клопотання про розгляд справи без участі позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач, Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що виконавчий комітет Зарудянської сільської ради Іванківського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 37. За часів життя, [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідає склав заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідає: [PERSON] та [PERSON] , в рівних частинах кожному. Даний заповіт, 28.08.2002 року, посвідчений секретарем Зарудянської сільської ради Іванківського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за №80. За даними державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори після [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] (спадкова справа №300/217). Інших спадкоємців немає. Згідно запису в погосподарській книзі №6 на 2021-2025 роки с. Слобода-Кухарська номер об`єкта погосподарського обліку №0454-1 за померлим [PERSON] рахувався житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою Іванківської селищної ради № 67/1 від 28.02.2024 року. Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 19.01.2024, вбачається, що спірний житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , загальною площею 64 кв.м., житловою площею 35 кв.м., допоміжною: 21 кв.м., літніх приміщень: 8 кв.м., побудований у 1965 році. Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори вих.№ 305/02-31 від 03.04.2024 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що належав [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок (будинок зруйновано, акт №1996/1-1831 про обстеження майна пошкодженого під час проведення бойових дій від 04.07.2022 року). Згідно акту №1996/1-1831 від 04.07.2022 року обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій на території с.Слобода Кухарська Вишгородського району Київської області, комісією проведено обстеження індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та надано наступні висновки: об`єкт зруйновано, на час обстеження майно не відновлено, категорія пошкоджень об`єкта за результатами попереднього візуального огляду ІІІ-тя. Таким чином, позивачі не можуть оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього, а також будинок зруйновано під час проведення бойових дій. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її - ч. 1 ст. 1268 ЦК України. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності. У статті 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Єдиними спадкоємця, який претендують на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями після смерті [PERSON] є позивач. Інших спадкоємців немає. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Власник не оформляв документи на належне йому нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 326 від 20.03.2022, затверджено «Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії Російської федерації», якою урегульовано порядок виплати грошової компенсації постраждалим, житлові будинки (квартири) яких зруйновано внаслідок надзвичайної ситуації воєнного характеру спричиненої збройною агресією Російської федерації» встановлено порядок витати компенсації та матеріальної допомоги за зруйноване/ пошкоджене майно. 23.02.2023 року прийнято Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України», який набрав чинності 22.05.2023 року (далі - Закон). Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, отримувачами компенсації за пошкодженні/знищені об`єкти нерухомого майна є: фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Позивачі не належать до осіб, які відповідно до ч. 3 вказаної статті Закону і тому не можуть бути отримувачами такої компенсації, оскільки заначений об`єкт нерухомого майна не зареєстрований за позивачами. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають задоволенню. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач у своєму позові просив судовий збір, який сплачений ним при подачі вказаного позову, залишити за ним, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідачів на користь позивача не стягується.

Outcome: approved