Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

09.10.2023 [PERSON] в особі свого представника адвоката Юрочкіна Ю.В. (діє на підставі ордеру від 05.10.2023 а.с. 15) звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] (третя особа ПрАТ «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП (а.с. 1-10). Ухвалою судді Наумової О.С. від 13.11.2023 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 114). Ухвалою судді від 07.11.2023 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову (а.с. 109-110). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 29.01.2023 о 23 годині 15 хвилин за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , керуючи т/з «Ford Focus», д.н. [NUMBER] , при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з т/з «Сааб» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який слідував в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир т/з «Ford Focus» - [PERSON] отримав тілесні ушкодження, чим [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2023 по справі № 201/3351/23, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на шість місяців. Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Сааб» д/н [NUMBER] ТЕ, належить на праві власності позивачці [PERSON] . Згідно довідки НПУ про ДТП - т/з «Ford Focus», д/н [NUMBER] належить [PERSON] (відповідач у справі). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «SAAB», д.р.н. [NUMBER] (автомобіля позивачки) забезпечена в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-211088608, згідно із яким страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 320000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 гри., розмір франшизи - 3 200,00 грн. Відповідно до Звіту №2915 від 08.07.2023, складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «SAAB», д.р.н. [NUMBER] , складає 501 013,72 грн. При цьому ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу на момент ДТП, складає 220 625,37 грн. Згідно з п. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньотранспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди». Згідно зі звітом №2916 від 08.07.2023 ФОП [PERSON] вартість пошкодженого транспортного засобу після ДТП, складає 38 143,93 грн. Відповідно до товарного чеку № 646 від 29.01.2023 витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу склали 3600,00 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування проведено за формулою: 220625,37 грн. - 38143,93 грн. + 3600,00 гри. - 3200,00 грн. = 182881,44 грн. 14.07.2023 ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» на користь позивачки [PERSON] виплачене страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн. з відрахуванням вартості франшизи (3200,00 грн.) за договором страхування №ЕР- 210963315. Таким чином, різниця між завданою позивачу матеріальною шкодою та отриманим страховим відшкодуванням становить: 220625,37 грн. (повна вартість транспортного засобу) 156800 грн. (страхове відшкодування) 38143,93 грн. (залишкова вартість транспортного засобу внаслідок повного знищення «Тotal») = 25681,44 гривні. Також, оскільки відповідач не визнавав своєї провини у справі про адміністративне правопорушення, позивач вимушена була нести додаткові витрати за зберігання автомобіля у м. Дніпрі на СТО до розгляду справи Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська і Дніпровським апеляційним судом у період з 03.02.2023 до 28.05.2023. Додаткові збитки позивача внаслідок завданої матеріальної шкоди, зокрема за транспортування евакуатором автомобіля позивача спочатку зі штраф майданчика до СТО, де проводився його огляд та зберігання з метою можливого ремонту та очікування розгляду справи судами, а потім зі СТО до місця зберігання у с. Семенівку за місцем проживання родичів позивача, внаслідок закінчення розгляду справи судами та встановлення працівниками СТО обставин неможливості ремонту, становлять 13400 грн., що складається з: 3600 грн. витрати на евакуатор з місця ДТП до штраф майданчику НПУ (акт № 646 від 29.01.2023р. ФОП [PERSON] , квитанція Монобанк від 03.02.2023; 3000 грн. витрати на евакуатор зі штраф майданчика до СТО (акт № 679 від 03.02.2023 ФОП [PERSON] , квитанція №679 від 03.02.2023); 1000 грн. витрати за огляд автомобіля та його зберігання на СТО у ТОВ «Династія-Дніпро», квитанція Монобанк від 03.02.2023); 5800 грн. - витрати на евакуатор зі СТО до с. Семенівка (акт № 688 від 28.05.2023 ФОП [PERSON] , квитанція №688 від 28.05.2023). Окрім того, позивачці заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у 10000,00 грн., яка полягає в тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, позивачка втратила своє майно, понесла додаткові витрати на транспортування знищеного автомобіля, на відчула стресові-нервові потрясіння для брата [PERSON] , який керував автомобілем в момент ДТП, очікувала страхового відшкодування, був порушений звичний для сім`ї [PERSON] уклад життя. Сім`я позивачки позбавлена можливості користуватися транспортним засобом, вимушена користуватися найманим та громадським транспортом. На підставі викладеного, просила стягнути з [PERSON] у рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 25681,44 грн., матеріальні збитки 13400,00 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн., а також компенсувати судові витрати по справі. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Разом із тим, 13.0.2024, 04.03.2024 та 08.05.2024 від представника відповідача адвоката Чебикіна С.В. (діє на підставі ордера від 06.02.2024 а.с.) надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказі, визнання явки позивачки обов`язковою, пояснення на позовну заяву (а.с. 132 137, 158 161), з яких видно, що відповідач не згоден із позовом та у яких він зазначив, що з Єдиного державного реєстру МВС стосовно транспортного засобу встановлено, що на ім`я позивачки [PERSON] , [INFO] , з 29.06.2022 зареєстрований транспортний засіб Nissan Qashqai, 2010 року випуску (а.с. 134), що вказує на те, що позивачка має ще один транспортний засіб, тому її доводи на обґрунтування моральної шкоди про те, що вона змушена пересуватися громадським транспортом є необґрунтованими. З державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів за VIN-кодом: [NUMBER] встановлено, що 15.12.2023 транспортний засіб «SAAB» моделі 9-3, 2007 року випуску, який зареєстрований на ім`я позивачки, перереєстрований при видачі індивідуального номерного знаку (а.с. 138). 14.02.2024 за зазначеним VIN-кодом автомобіля встановлено, що 30.08.2023 на спеціалізованому сайті «AUTO.RIA» (https://auto.ria.com/uk/auto_saab_9_3_3504 508 9.html) створене оголошення про продаж автомобіля SAAB моделі 9-3, 2007 року випуску, у пошкодженому стані за ціною 2500,00 доларів США з його фотознімками. Згодом це оголошення видалене у зв`язку з продажем автомобіля (а.с. 139 - 141). Проте за документами, які долучені до матеріалів справи, колір автомобіля «SAAB» 9-3 зелений, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13.02.2024 його колір - чорний, а за фотознімками з сайту «AUTO.RIA» колір автомобіля - сірий перламутр, тому виникає питання - чи дійсно саме цей автомобіль «SAAB» 9-3 пошкоджений у ДТП 29.01.2023, слід з`ясувати чим пояснюються різні кольори одного автомобіля. Приймаючи до уваги те, що на сьогодні у власності позивачки відсутній автомобіль «SAAB» 9-3, то слід переконатись, чи дійсно він відчужений. З огляду на те, що індивідуальний номерний знак є лише додатком до державного номерного знаку транспортного засобу, який виготовляється за індивідуальним замовленням власника і встановлювати його на знищений транспортний засіб є сумнівним. З часу створення на сайті «AUTO.RIA» оголошення про продаж до відчуження автомобіля минуло три з половиною місяці, то в якому стані відчужений автомобіль - у пошкодженому чи відновленому. З`ясування цих обставин має значення для повноти і всебічності розгляду справи, і можливе за участі позивачки у судовому засіданні. У поясненнях вказав, відповідач не визнає вимоги в частині стягнення 13400,00 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, понесених після ДТП; 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди і вважає необґрунтованими витрати в розмірі 7200,00 грн. на правничу допомогу. До відшкодування в сумі 13400,00 грн. входить 3600,00 грн. витрат на евакуатор з місця ДТП до штрафмайданчику. Вона врахована у страховому відшкодуванні, що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 13.07.2023 (а.с. 71) і відповіддю страховика на адвокатський запит від 20.09.2023 (а.с. 75-76). Також до цього відшкодування входить 3000,00 грн. витрат на евакуатор зі штрафмайданчику до СТО, 1000,00 грн. за огляд автомобіля та його зберігання на СТО, 5800,00 грн. на евакуатор з СТО до с. Семенівка. Позивачка пояснила тим, що ці додаткові витрати вона вимушена нести у зв`язку з тим, відповідач не визнав вини у справі про адміністративне правопорушення, тому вона чекала розгляду справи про адміністративне правопорушення у період з 03.02.2023 до 28.05.2023. Проте з позовної заяви не вбачається, що доставлення автомобіля після ДТП до штрафмайданчику було обов`язковим. Позивачка могла відразу його доставити в інше більш зручне місце. Те, що відповідач не визнав вини у вчиненні ДТП не відповідає дійсності і спростовується постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023 у справі № 201/3351/23, з якої видно, що відповідач визнав свою вину, апеляційна скарга була подана у зв`язку із непогодженням із видом стягнення. Позивачка проживає у м. Кам`янському Дніпропетровської області, тому доставлення автомобіля на місцем проживання її родичів у с. Семенівка - є рішенням самої позивачки, а не вимушеною необхідністю. У матеріалах справи відсутні докази того, що саме позивачка понесла ці додаткові витрати. В матеріалах справи є копія платіжного документа за послуги евакуатором на суму 3500,00 грн., яка сплачена [PERSON] 03.02.2023 (а.с. 74); копія платіжного документа за послуги збереження автомобіля на суму 1000,00 грн., яка сплачена [PERSON] 03.02.2023 (а.с. 77). Оскільки згідно із товарним чеком № 646 плата за евакуатор з місця вчинення ДТП була здійснена 29.01.2023 (а.с. 35), а позивачки не було на місці вчинення ДТП, яка відбулась о 23:15 год., то 3600,00 грн. сплачені на місці [PERSON] . У зв`язку з цим не виключно, що 5800,00 грн. за доставку автомобіля евакуатором з СТО до с. Семенівка за товарним чеком № 688 від 28.05.2023 (а.с. 80) сплачені також [PERSON] . В будь-якому випадку за товарними чеками № 646 від 29.01.2023 та № 688 від 28.05.2023 неможливо ідентифікувати особу, яка сплатила кошти - [PERSON] чи позивачка. [PERSON] є братом позивачки, про що вона сама зазначила у своєму позові. За адміністративною справою саме [PERSON] керував автомобілем при вчиненні ДТП і був визнаний потерпілим. Приймаючи до уваги те, що підтверджені додаткові платежі здійснені [PERSON] , можна допустити, що автомобіль знаходився у його повному володінні, хоча зареєстрований на позивачку. Звернув увагу на суперечливі обставини. Так, один і той самий автомобіль «SAAB» моделі 9-3 має три різі кольори: за документами, копії яких долучені до матеріалів справи, його колір - зелений, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13.02.2024 його колір - чорний, а за фотознімками з сайту «AUTO.RIA» колір автомобіля - сірий перламутр. Відтак є сумніви, чи дійсно це той самий автомобіль, пошкоджений у ДТП, яка мала місце 29.01.2023. Доказів зміни його кольору позивачкою до суду не надано. Згідно із цим Витягом, при перереєстрації автомобіля «SAAB» 9-3 на іншого власника 15.12.2023 виданий індивідуальний номерний знак. Маловірогідним є те, що купуючи авто, яке знищено (фактично для розборки), новому власнику знадобилося отримання такого номеру. Відтак є підстави вважати, що автомобіль був проданий позивачкою у технічно справному стані. Тим більше, що з часу створення на сайті «AUTO.RIA» оголошення про продаж до відчуження автомобіля минуло три з половиною місяці, тобто, часу для цього було достатньо. Остання перереєстрація автомобіля «SAAB» 9-3 здійснена 15.12.2023 ТСЦ МВС № 1248, який знаходиться у [ADDRESS] ), що також може свідчити про те, що цей автомобіль після повного відновлення (вже чорного кольору і з індивідуальним номерним знаком) поїхав своїм ходом. За таких обставин, автомобіль «SAAB» 9-3 був відновлений за кошти страхової компанії, а за показаннями потерпілого [PERSON] , які викладені в постанові Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023 у справі № 201/3351/23, він не мав претензій до відповідача. Отже, позивачка у повному обсязі отримала відшкодування майнової шкоди. Вважав розмір моральної шкоди 10000,00 грн. необґрунтованим, оскільки потерпілий [PERSON] не мав претензій до відповідача у зв`язку з тим, що страхова компанія нарахувала суму збитків більшу, ніж вартість автомобіля. Позивачка має у власності інший автомобіль, яким може користуватися. Вважав необґрунтованими витрати на правничу допомогу, зокрема, на три консультації за нормами права (600,00 грн.), укладення договору про надання правової допомоги, оформлення ордеру та копії свідоцтва адвоката чогось коштувало (400,00 грн.), представництво інтересів клієнта в суді, у той час як адвокат подав клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін (800,00 грн.). Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивачка і її представник адвокат Юрочкін Ю.В. у судове\~засідання не\~заявилися,\~про дату\~місце та\~час розгляду\~ справи\~були повідомлені\~належним чином.\~Разом із\~позовом представник\~позивачки \~адвокат Юрочкін\~Ю.В.\~подавав заяву\~про розгляд\~справи без\~повідомлення сторін.\~(а.с.\~84-85).\~12.12.2023 від адвоката Юрочкіна\~Ю.В.\~надходила заява\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~у якій\~він позовні\~вимоги підтримав\~(а.с.\~119).\~08.05.2024\~від адвоката Юрочкіна Ю.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному, однак доказів перебування на лікарняному представником не надано. 08.05.2024 працівниками суду складений акт про те, що дана заява не підписана ЕЦП (а.с. 164 165). Розглядаючи указане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні огляду на таке. Так, 08.05.2024 працівниками суду складений акт про те, що дана заява не підписана ЕЦП (а.с. 165). Жодних доказів на підтвердження поважних причин неприбуття до суду і для відкладення розгляду справи представником позивача не надано. Судом прийняті до уваги завдання та основні засади цивільного судочинства зазначені в ст. 2 ЦПК України, де серед інших зазначено про своєчасний розгляд цивільних справ (розгляд у розумні строки), а також ураховується, що вирішення судом питань, пов`язаних з розглядом справи за критерієм малозначності спору передбачає широкі дискреційні повноваження суду (судді). Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно із ч. 3 цієї статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Представник відповідача адвокат Чебикін С.В. 08.05.2024 через канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, підтримав надані пояснення на позов, просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 157) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.01.2023 о 23 годині 15 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, в районі будинку 118, сталося ДТП, за обставинами якого [PERSON] , керуючи т/з «Ford Focus», д.н. [NUMBER] , при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з т/з «Сааб» д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який слідував в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а пасажир т/з «Ford Focus» - [PERSON] отримав тілесні ушкодження, чим [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2023 по справі № 201/3351/23, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на шість місяців (а.с. 22 24). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб «Сааб», д/н [NUMBER] , належить на праві власності позивачці [PERSON] (а.с. 27-28). Згідно довідки Національної поліції України про ДТП, транспортний засіб «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] (а.с. 17 - 20). Як видно з листа ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 13.07.2023 № 230000695125-1 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Focus», д.н.з. [NUMBER] , застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно із договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-210963315 (а.с. 72). Відповідно до складеного оцінювачем ФОП [PERSON] на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звіту №2915 від 08.07.2023, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «SAAB», р.н. [NUMBER] , складає 501013,72 грн., при цьому ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу на момент ДТП - 220625,37 грн. Вартість утилізації пошкодженого транспортного засобу після ДТП - 38143,93 грн. (а.с. 36 42). Відповідно до товарного чеку № 646 від 29.01.2023 витрати на евакуацію пошкодженого транспортного засобу становлять 3600,00 грн. (а.с. 35). 14.07.2023 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі договору страхування №ЕР- 210963315 у межах ліміту відповідальності сплатила позивачці [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн. (без урахування вартості франшизи 3200,00 грн.) (а.с. 71, 72). Право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, має власник (ч. 3 ст. 386 ЦК України) та/або особа, яка має речове право на чуже майно (ст. 396 ЦК України). Згідно зі ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.ч. 1, 2 cт. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом норм ст. 1166 ЦК України юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. У свою чергу, останній має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2023 по справі № 201/3351/23, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування строком на шість місяців (а.с. 22 24). Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати\~ (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95 цс 20). Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879 св 21). Системний аналіз п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст. 988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК України, дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. З урахуванням викладеного, різниця між завданою позивачу матеріальною шкодою та отриманим страховим відшкодуванням, яка становить 25681,44\~грн. (220625,37 грн. (повна вартість транспортного засобу) 156800 грн. (страхове відшкодування) 38143,93 грн. (залишкова вартість транспортного засобу внаслідок повного знищення транспортного засобу), підлягає стягненню з відповідача. Заперечуючи проти позову представник відповідача вказував на те, що позивачка можливо здійснила відчуження автомобіля, якому заподіяна шкода, однак він був іншого кольору, тому просив її явку у судове засідання визнати обв`язкою для надання пояснень. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Представник відповідача не обґрунтував, яким чином пояснення позивачки стосовно відчуження або невідчуження автомобіля вплинуть на розмір визначення матеріальної шкоди. Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: partial