Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що з травня 2015 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] народився син - [PERSON] . Відповідач заяви про визнання свого батьківства до відділу РАЦС не подавав, тому позивачкою при реєстрації народження сина було зазначено ім`я та по-батькові відповідача, а прізвище матері. У серпні 2016 року сторони припинили відносини у зв`язку з різними поглядами на спільний побут. Відповідач не визнає своє батьківство відносно сина та не допомагає матеріально, тому позивачка звернулася до суду та просила визнати [PERSON] батьком [PERSON] , внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини в частині відомостей про батька та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати у справі. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач наданому суду під час підготовки справи до розгляду відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю, а у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. З паспорта, картки, витягів (а.с. 4-7, 12-13), досліджених в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Кам`яне, Лебединського району, Сумської області, зареєстрована по [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . З свідоцтва, картки, витягів (а.с. 8-11, 14), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [INFO] в м. Лебедин народився [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , батьком якого значиться [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис № 178. З листа (а.с. 36), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що згідно з обліковими даними ЄДР МВС за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , значиться зареєстрованим автомобіть УАЗ 452, номерний знак [NUMBER] , 1980 року випуску, зеленого кольору, [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію серії [NUMBER] від 27.07.2023 року. З висновку (а.с. 76-79), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що згідно висновку судової генетичної експертизи № 103-18-2024 від 09.04.2024 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином згідно Hummel K at all "Biostatistische Abstam-mugsbegutachung mit blutgruppen befunden" Stuttgart, 1971., біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. З рахунку, квитанцій та квитків (а.с. 86-92), досліджених в судовому засіданні вбачається, що під час розгляду справи позивачкою оплачено вартість судової генетичної експертизи в розмірі 16 302 грн., судовий збір за вирішення позовних вимог щодо визнання батьківства і внесення змін до актового запису в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та вартість проїзду до експертної установи в розмірі 2 400 грн. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між особами, які беруть участь в справі мають місце правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України, а заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що з травня 2015 року [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від яких [INFO] народився син - [PERSON] , прізвище якого було визначено згідно ст. 135 СК України, а ім`я та по-батькові батька - за вказівкою матері. Відповідно було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 178 від 29.09.2016 року, реєстрацію якого проводив Лебединський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. У свідоцтві про народженні дитини в графі батько вказано - [PERSON] , в той час як [PERSON] визнав своє батьківство лише під час розгляду позову. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно с. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданніне були спростовані доводи позивачки про те, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Обставини, покладені позивачкою в обґрунтування своїх вимог на думку суду стверджуються документами, дослідженими в судовому засіданні, в той час, як відповідачем не було оспорено позовних вимог та не надано суду доказів, які б підтвердили примирення сторін чи існування обставин, які б обґрунтовували відмову в задоволенні позову. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Також суд вважає необхідним на підставі ст.ст. 133, 138, 141 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати на користь позивачки та судовий збір на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved