Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

26 лютого 2024 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 12.03.2024,\~ в якому просить визнати за нею право власності на транспортний засіб автомобіль «Peugeot 230L», модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] та зняти арешт, накладений Білоцерківським відділом ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на транспортний засіб - автомобіль Peugeot 230L, модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Позов мотивовано тим, що 25 січня 2023 року між ТОВ СКАЙЛАЙН ПЛЮС, що діє на підставі укладеного з власником транспортного засобу договором комісії № 736 від 25.01.2023, та нею було укладено договір № 736 щодо купівлі продажу транспортного засобу марки «Peugeot 230L», державний номер [NUMBER] . Пунктом 2.2 Договору купівлі продажу визначено, що покупець набуває права власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами договору купівлі продажу. Враховуючи ст. 334 ЦК України, спеціальне законодавство, що регулює порядок обліку та реєстрацію транспортних засобів, а також правову позицію ВП ВС, вона [PERSON] являється власником автомобіля «Peugeot 230L», модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . 07 травня 2023 року\~ співробітниками поліції було здійснено затримання вказаного ТЗ у зв`язку із оголошенням в розшук. 10 червня 2023 року Департаментом патрульної Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надано відповідь на адвокатський запит, відповідно до якого, ініціатором розшуку вказаного ТЗ є відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Київської області. Згідно ЄДРВП у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державним виконавцем Кичка Т.В. відкрито виконавче провадження, де стягувачем є [PERSON] у якому є боржником [PERSON] (продавець за договором купівлі продажу транспортного засобу № 736 від 25.01.2023). Постановою про арешт майна боржника від 20.02.2023 накладено арешт на все майно боржника. Постановою про розшук майна боржника від 20.02.2023оголошено в розшук майно боржника, зокрема, автомобіль «Peugeot 230L», модель 230L, колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . На теперішній час вона позбавлена можливості здійснити за собою реєстрацію ТЗ, оскільки автомобіль перебуває у розшуку та його було вилучено співробітниками поліції. 14 березня 2024 року судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 квітня 2024 року. Витребувано із Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №70671904. 29.03.2024 судом постановлено ухвалу, про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» учасника справи: представника позивача, адвоката Горбунової Анни Олександрівни. 09.04.2024 судом постановлено ухвалу, про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» учасника справи: представника відповідача - адвоката Сиротюк Романа Валерійовича 15.04.2024 з Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надішли матеріали на виконання ухвали суду від 14.03.2024. 16 квітня 2024 на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] адвоката Сиротюк Романа Валерійовича, в якій останній позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Вказав що,\~ [PERSON] дійсно укладав договір комісії щодо оспорюваного ТЗ з метою його подальшого продажу з передачею на благодійні цілі. Оскільки Позивач набув автомобіль у право власності на законних підставах, [PERSON] не має жодних підстав заперечувати проти вимоги щодо визнання за [PERSON] право власності на автомобіль PEUGEOT 230L, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , н.з. [NUMBER] та визнає заявлену [PERSON] позовну вимогу. 16 квітня 2024 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2024 року о 13:00 год. Судове засідання, призначене на 16 квітня 2024 року відкладено на 21 травня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] . В судовому засіданні 21 травня 2024 року представник позивача адвокат Горбунова А.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні 21 травня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Сиротюк Роман Валерійович позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд їх задоволити, зазначивши при цьому, що його довіритель перебуває у ФРН на лікуванні так як є особою з інвалідністю. Спірний транспортний засіб він передав на благодійні потреби, у тому числі на потреби ЗСУ. Ціна договору, за яким відчужено спірний автомобіль склала 4 000,00 грн. В судове засідання 21 травня 2024 року відповідач [PERSON] не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, письмові пояснення щодо спору та заяви з процесуальних питань до суду не подала. Дослідивши\~ матеріали справи судом встановлено. 22 грудня 2022 року між ТОВ СКАЙЛАЙН ПЛЮС, в особі [PERSON] , та [PERSON] було укладено Договір комісії № 763 (а.с 13-14), згідно якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені правочини щодо продажу транспортного засобу - «Peugeot 230L», колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що зареєстрований за власником 31.10.2012, за ціною 4000,00 грн. 25.01.2023 між ТОВ СКАЙЛАЙН ПЛЮС, в особі [PERSON] , та [PERSON] було укладено Договір купівлі продажу транспортного засобу № 736 (а.с. 11-12), згідно якого останній передається у власність транспортний засіб - «Peugeot 230L», колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , за ціною 4000,00 грн., відповідно до п.2.2 даного договору покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного Договору купівлі продажу та сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання даного договору. З листа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 10.06.2023 за № 285аз/41/19/01-2023, наданого на запит адвоката Анни Горбунової (а.с.15), вбачається, що транспортний засіб - «Peugeot 230L», д.н.з. [NUMBER] , внесений до підсистеми ІПНП «Гарпун», а ініціатором розшуку транспортного засобу є Відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Київської області. З матеріалів виконавчого провадження №70671904 (а.с.74-87) вбачається, що на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває судовий наказ від 03.10.2018, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/10738/18, провадження № 2-н/357/1638/18, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] аліментів на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи з 14.09.2018 і до досягнення дітьми повноліття. 11.01.2023 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кичкою Тетяною Василівною було відкрито виконавче провадження №70671904, на підставі заяви стягувача [PERSON] від 30.12.2022 та вказаного судового наказу від 03.10.2018. 11.01.2023 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кичкою Тетяною Василівною отримано відповідь на запит з Міністерства внутрішніх справ України, в якій зазначено, що за боржником [PERSON] , [INFO] , зареєстрований транспортний засіб, зокрема, марки «Peugeot 230L», вантажний, рік випуску - 1997, колір - білий, номер кузова [NUMBER] , державний номер знак [NUMBER] . 20.02.2023 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кичкою Тетяною Василівною винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] , та постанову про розшук майна боржника, з метою виконання рішення суду та наявністю заборгованості зі сплати аліментів, яка згідно розрахунку від 20.02.2023 за № 15222 станом на 01.02.2023 становила 184868,08 грн. 04.07.2023 представник [PERSON] , адвокат Горбуновазвернулася до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом щодо надання інформації про підставу внесення відомостей про транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot 230L», д.н.з. [NUMBER] та 07.07.2023 їй було надано відповідь щодо неможливості надання запитуваної інформації у зв`язку з відсутністю відомостей щодо представництва сторони у виконавчому провадженні. При вирішені спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 цього Кодексу). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦПК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII), державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Згідно Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.01.2010 за № 8, реєстрація, перереєстрація, тимчасова реєстрація, взяття на облік та зняття з нього технологічного транспортного засобу здійснюється територіальними органами Держпраці через центри надання адміністративних послуг. Юридичні і фізичні особи, іноземні фізичні і юридичні особи, особи без громадянства (що перебувають в Україні на законних підставах), які є власниками технологічних транспортних засобів чи використовують їх на законних підставах, або уповноважені ними особи (далі - власники) зобов`язані зареєструвати зазначені транспортні засоби протягом 10 днів після придбання або виникнення інших законних прав на їх використання, у тому числі у разі тимчасового ввезення на територію України. У такий же строк власники зобов`язані перереєструвати технологічні транспортні засоби у разі настання обставин, у зв`язку з якими виникла потреба у внесенні змін у реєстраційні документи. У разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб. Отже, правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі загальних положень ЦК України про перехід права власності за договором, спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону № 3353-XII та прийнятих на його виконання нормативних актів відповідних органів, що регламентують порядок державної реєстрації окремих видів транспортних засобів. Положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Порушення приписів про державну реєстрацію великотоннажного та технологічного транспортного засобу має наслідком заборону його експлуатації (користування рухомим майном). Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статтей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу. (Постанова Великої Палати Верховного суду від 05.04.2023 у справі № 911/1278/20). Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (п. 37). В п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Встановлено, що позивачка [PERSON] , на підставі Договору купівлі продажу від 25 січня 2023 року за № 736, являється власником транспортного засобу марки «Peugeot 230L», колір - білий, рік випуску - 1997, номер кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , однак, у встановлений законодавством строк, а саме: протягом 10 днів після придбання транспортного засобу, не зареєструвала своє право власності на вказане майно у Центрі надання адміністративних послуг, а враховуючи вилучення автомобіля, вона позбавлена права користування вказаним транспортним засобом. Також, встановлено, що 20.02.2023, на дату винесення старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кичкою Тетяною Василівною постанови про арешт майна боржника та постанови про розшук майна боржника, відповідач [PERSON] , який є боржником в межах ВП №70671904, вже не мав на праві власності вказаний транспортний засіб, у зв`язку з його відчуженням на підставі Договору комісії № 763 від 22.12.2022 та Договору купівлі продажу № 736 від 25.01.2023. Таким чином, постанови про арешт майна боржника та постанови про розшук майна боржника, винесені 20.02.2023 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кичкою Тетяною Василівною, порушують право позивачки на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним транспортним засобом. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися цим майном та на власний розсуд. Водночас, як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Крім того, згідно з ч.1,2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, аналізуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає, що обтяження майна, яке позивач набула за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 736 від 25.01.2023, за відсутності будь-яких правових підстав для цього, порушують права останнього як особи, яка набула речові права на транспортний засіб та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню нею\~ права володіння, користування та розпорядження майном. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та його задоволення, оскільки у позивача відсутні інші можливості захистити своє порушене право, окрім як звернусь до суду в порядку цивільного судочинства із позовом про знаття арешту та визнання права власності на майно. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] відзив з відзивом на позовну заяву не зверталась. Таким чином суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір за дві немайнові вимоги в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи задоволення позовних вимог такі витрати підлягають стягненню з відповідачів на її користь. Разом з тим, відповідач [PERSON] просив звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що він має інвалідність 2 групи, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с. 93). Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяособи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, за таких обставин стягненню підлягає судовий збір в розмірі 1211,20 грн. з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , решта судового зборукомпенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved