Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

24.05.2023 до суду надійшла дана позовна заява. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що [INFO] померла її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] , померлого [INFO] , постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. від 12.05.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через пропуск встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини. Позивач [PERSON] на час смерті батька перебувала за кордоном і повернулась в Україну 09.12.2021. Після смерті батька, позивач [PERSON] перебувала в стані стресу та емоційного перевантаження, і не мала змоги адекватно орієнтуватись в потрібних процедурах та термінах для прийняття спадщини, враховуючи і те, що вона є юридично необізнаною людиною. У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України та початком ведення бойових дій, 13.03.2022 позивач змушена була виїхати до Польщі та повернулась до України лише 08.05.2023. Таким, чином позивач [PERSON] вважає, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON] було пропущений нею з поважних причин, у зв`язку з чим просить суд встановити їй додатковий трьох місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала (а.с.41). Представник відповідача [PERSON] адвокат Гетьманець А.О. в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивачем не надано належних доказів, що свідчили про об`єктивні перешкоди у подачі позивачем [PERSON] заяви про прийняття спадщини після батька [PERSON] , померлого [INFO] , а також перебуваючи за кордоном позивач могла направити таку заяву засобами поштового зв`язку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Зеркін А.С. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує (а.с.38). Дослідивши, матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.10). [INFO] [PERSON] помер (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіт відсутній. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] , померлого [INFO] , постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В. від 12.05.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через пропуск встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини (а.с.13). Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання\~визначення особі\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини,\~суд досліджує\~поважність причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини.\~Водночас необхідно\~виходити з\~того,\~що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові\~висновки викладені\~у\~постановах Верховного\~Суду України\~від 04\~листопада 2015\~року у\~справі №6-1486цс15,\~від 23\~серпня 2017\~року у\~справі №6-1320цс17,\~Верховного Суду\~у постановах\~від 26\~червня 2019\~року у\~справі №565/1145/17,\~від 17\~жовтня 2019\~року у\~справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі №626/274/22. Поважними причинами\~пропуску строку\~визнаються,\~зокрема: 1)\~тривала хвороба\~спадкоємців;\~2)\~велика відстань\~між місцем\~постійного проживання\~спадкоємців і\~місцем знаходження\~спадкового майна;\~3)\~складні умови\~праці,\~які,\~зокрема,\~пов`язані\~з тривалими\~відрядженнями,\~в тому\~числі закордонними;\~4)\~перебування спадкоємців\~на строковій\~службі у\~складі Збройних\~Сил України;\~5)\~необізнаність спадкоємців\~про наявність\~заповіту тощо\~(постанови\~Верховного Суду\~від 28\~березня 2022\~року у\~справі N\~750/2158/21,\~від 08\~червня 2023\~року у\~справі N\~585/2163/22,\~від09\~жовтня 2023\~року у\~справі N\~671/208/22,\~від 17\~січня 2024\~року у\~справі N 357/10080/22). Як видно з копії закордонного паспорту позивача [PERSON] вона знаходилась на території України з 09.12.2021 по 13.03.2022 (а.с.14), тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до\~ст.76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~Ці дані\~встановлюються такими\~засобами:\~1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами;\~2)\~висновками експертів;\~3)\~показаннями свідків. Водночас, позивачем [PERSON] не надано жодних належних доказів, що свідчили б про об`єктивні непереборні, істотні труднощі для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] , померлого [INFO] , в період часу з 09.12.2021 по 13.03.2022. Відповідно до п.2.1 Розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України (далі\~ Порядку), спадкова\~справа заводиться\~нотаріусом за\~місцем відкриття\~спадщини на\~підставі поданої\~(або\~такої,\~що надійшла\~поштою)\~першою заяви\~(повідомлення,\~телеграми),\~що свідчить\~про волевиявлення\~щодо спадкового\~майна про прийняття спадщини. Згідно п.6.1 Розділу 7 Порядку, нотаріус засвідчує справжність підпису на документах, крім тих, які відповідно до закону або за вимогою сторін підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, спадкоємець, який проживає за кордоном може написати заяву про прийняття спадщини, засвідчити справжність підпису нотаріально та надіслати її засобами поштового зв`язку нотаріусу, який знаходиться на території України протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2022 року у справі №148/1923/20. Крім того, дипломатичні представництва та консульські установи України за кордоном, в інтересах громадян України, вчиняють нотаріальні дії, передбачені чинним законодавством України. Відповідно\~до ст.44 Консульського Статуту України, консул при вчиненні нотаріальних дій керується Законом України «Про нотаріат», Консульським Статутом України, Положенням про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України та іншими актами законодавства України. Згідно п.3\~ст.38\~Закону України\~«Про нотаріат», консульські установи України видають свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, спадкоємець, який є громадянином України та бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини проживає закордоном, має право подати консулу заяву про прийняття спадщини. Тому, в даному випадку, суд не може вважати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини перебування позивача [PERSON] за кордоном в межах встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] \~необґрунтованими та\~такими,\~що не\~підлягають задоволенню. Оскільки, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог, судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed