Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи: Головне Управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Синельниківська районна\~державна адміністрація\~Дніпропетровської областіпро припинення (скасування) речових прав та державної реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ААН 880613 від 08 серпня 1998 року, зареєстрованого за № 499, він, [PERSON] , є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1140 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після оформлення зазначеного договору купівлі-продажу на його ім`я був виготовлений державний акт на право приватної власності на землю, серія ДП СВ №013239, який 01 вересня 1998 року зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13239. У 2011 році Верховною радою України було прийнято Закон України «Про земельний кадастр» за № 3613-VІ, згідно якого кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до Порядку державної реєстрації на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року за № 1127, для реєстрації земельної ділянки в реєстрі речових прав крім адреси земельної ділянки необхідно зазначити кадастровий номер земельної ділянки. У 2017 році він звернувся до фізичної особи-підприємця [PERSON] , який має кваліфікаційний сертифікат інженера землевпорядника №013184 від 15.02.2017 року із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі якої Державний кадастровий реєстратор Відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області мав би зареєструвати її земельну ділянку в Державному земельному кадастрі України та присвоїти їй кадастровий номер. За його заявою ФОП [PERSON] було розроблено зазначену технічну документацію на земельну ділянку, складовою якої є Акт встановлення (відновлення) та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Зазначений акт підписується замовником - власником земельної ділянки, виконавцем - землевпорядником, селищним головою - збоку вулиці та суміжними землевласниками або землекористувачами. Одним із суміжних землекористувачів було Державне підприємство «Придніпровська залізниця». Він неодноразово звертався до них з проханням узгодження межі між їхніми земельними ділянками, але кожного разу отримував безпідставну та необґрунтовану відмову у погодженні межі. Він намагався отримати від відповідачів пояснення щодо порушення його права власності, яке закріплене в статті 41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У вересні 2018 року він звернувся до суду із позовною заявою про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання незаконним та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року у справі № 191/4018/18, яке було підтримано Дніпровським апеляційним судом та Верховним Судом України - визнано незаконним та скасовано: - рішення Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №362 від 26 березня 2004 року щодо передачі земельної ділянки у постійне користування Державному підприємству «Придніпровська залізниця», кадастровий номер 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га; - державний акт на право постійного користування серії ЯЯ №052091 від 25 листопада 2005 року, кадастровий номер 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га, виданого Державному підприємству «Придніпровська залізниця», на підставі рішення Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №362 від 26 березня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №03051310008; - державну реєстрація права постійного користування серії ЯЯ №052091 від 25 листопада 2005 року, кадастровий номер 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га, зареєстрованого за Державним підприємством «Придніпровська залізниця», на підставі рішення Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №362 від 26 березня 2004 року для функціонування залізничного транспорту та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №03051310008. Відповідно до підпункту а) пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, до земель державної власності відносяться , в тому числі, землі державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування. Оскільки «Придніпровська залізниця» є державним підприємством, то земельні ділянки, що перебувають в її користуванні, відносяться до земель державної власності. Після набрання рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року у справі №191/4018/18 законної сили, запис про право постійного користування земельною ділянкою за кадастровим номером 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га було скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте запис про право власності скасований не був, в зв`язку з тим, що рішенням суду не визначено скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га. Листом від 28.10.2022 року, до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено запит щодо перенесення до архівного шару земельної ділянки з кадастровим номером 1224855300:02:003:0046. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.11.2022 року №2981/299-22, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не можлива, оскільки рішенням суду від 04 грудня 2020 року у справі №191/4018/18 не скасовано право власності на земельну ділянку за Державою в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та не визначено скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно із пунктом 6 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до пункту 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких драв, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Просить суд припинити всі речові права, їх обтяження, зареєстровані щодо земельної ділянки за кадастровим номером 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га із закриттям відповідного розділу. Стягнути з відповідача всі понесені мною витрати щодо розгляду. Ухвалою від 05.04.2023 р. по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.40 год. 22 травня 2023 року. 26.07.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, представник Дніпропетровської обласної\~державної адміністрації\~Дніпропетровської області просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради при визначенні власника земельної ділянки з кадастровим номером 1224555300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га було помилково визначено власником Дніпропетровську обласну державну адміністрацію, замість Синельниківської районної державної адміністрації, тому рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24646567 від 29.01.2018 р. щодо земельної ділянки кадастровий номер 1224555300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Іларіонове в частині реєстрації права власності за Дніпропетровською обласною державною адміністрацією на земельну ділянку є протиправним, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню. Ухвалою від 20.09.2023 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на мотиви зазначені у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи, Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, [PERSON] , просила прийняти рішення по справі відповідно до чинного законодавства та на розсуд суду. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою та другою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частинах першій та другій статті 5 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до частини першої статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтями 12,81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Частиною першою статті 79\~ЗК України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серії ААМ 880613 від 08 серпня 1998 року, зареєстрованого за № 499, належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1140 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після оформлення договору купівлі-продажу на ім`я [PERSON] був виготовлений державний акт на право приватної власності на землю, Серія ДП СВ №013239, який 01 вересня 1998 року зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13239. У 2017 році [PERSON] звертався до ФОП [PERSON] , з заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі якої Державний кадастровий реєстратор Відділу у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області мав би зареєструвати його земельну ділянку в Державному земельному кадастрі України та присвоїти їй кадастровий номер. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 02.02.2018 року за ПАТ «Українська залізниця» право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 86.6714 га з кадастровим номером 1224855300:02:003:0046 зареєстровано 29.01.2018 р., земельна ділянка перебуває у користуванні Придніпровської залізниці та відведена для потреб залізничного транспорту. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2020 року, яке набрало законної сили 28.04.2021 року, позовні вимоги [PERSON] до Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії « Придніпровська залізниця» ПАТ « Укрзалізниця», треті особи: ТОВ «\~Дніпроленд» та\~Державне підприємство\~«Дніпропетровський Державний\~Проектно-вишукувальний\~інститут залізничного\~транспорту України»про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання незаконним та скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою - задоволено у повному обсязі. Визнано незаконним та скасовано рішення Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №362 від 26 березня 2004 року щодо передачі земельної ділянки у постійне користування Державному підприємству « Придніпровська залізниця», кадастровий номер 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га., за рахунок частини земельної ділянки [PERSON] . Визнано незаконним та скасовано державний акт на право постійного користування серії ЯЯ №052091 від 25 листопада 2005 року, кадастровий номер 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га, виданого Державному підприємству « Придніпровська залізниця», на підставі рішення Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №362 від 26 березня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №030513100008. Скасовано державну реєстрацію права постійного користування серії ЯЯ №052091 від 25 листопада 2005 року, кадастровий номер 1224855300:02:003:0046, загальною площею 86,6714 га, зареєстрованого за Державним підприємством « Придніпровська залізниця», на підставі рішення Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №362 від 26 березня 2004 року для функціонування залізничного транспорту та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №030513100008. Вищевказаним рішенням суду було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 1224855300:02:003:0046, що перебувала у постійному користуванні Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» та під час її формування не було враховано межі земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , площею 0,1140 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві власності позивачу [PERSON] , і вказана земельна ділянка накладається на земельну ділянку [PERSON] , порушуючи тим самим його права власності та унеможливлюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а отже і позбавляють [PERSON] права отримати кадастровий номер належної йому земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, що і слугувало підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 09.08.2022 року, вбачається. що 09.08.2022 року на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області №191/4018/18 від 04.12.2020 року державним реєстратором скасовано право постійного користування ПАТ «Українська залізниця», земельною ділянкою загальною площею 86.6714 га з кадастровим номером 1224855300:02:003:0046. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №327894023 від 03.04.2023 року, вбачається, що власником земельної ділянки загальною площею 86.6714 га з кадастровим номером 1224855300:02:003:0046 вказано Дніпропетровську обласну державну адміністрацію Дніпропетровської області. Як вбачається з Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.04.2023 року, Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 29.01.2018 р. №24646567, власником земельної ділянки загальною площею 86.6714 га з кадастровим номером 1224855300:02:003:0046, вказано держава в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації Дніпропетровської області. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.11.2022 року №2981/299-22, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі не можлива, оскільки рішенням суду від 04 грудня 2020 року у справі №191/4018/18 не скасовано право власності на земельну ділянку за Державою в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації та не визначено скасування державної реєстрації земельної ділянки. За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Відповідно до ст.ст.22, 23\~Земельного кодексу\~України від\~18.12.1990\~року (в редакції, діючої на дату видачі позивачу державного акту) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. Пунктом 8 постанови ВР\~України від\~13.03.1992\~№220-ХІІ\~«Про прискорення\~земельної реформи\~та приватизацію\~землі» встановлено, що громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому законом порядку земельні ділянки у постійне користування, зберігають свої права на використання цих земельних ділянок до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України. Згідно пп.2) ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до ст.79-1\~ЗК України\~від 25.10.2001 р. з наступними змінами та доповненнями формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно зі ст.55\~Закону України\~«Про землеустрій» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Статтею 8\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр» передбачено, що геодезичною основою для Державного земельного кадастру є державна геодезична мережа. Картографічною основою Державного земельного кадастру є карти (плани), що складаються у формі і масштабі відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Для формування картографічної основи Державного земельного кадастру використовується єдина державна система координат. Відповідно до ст.\~15\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Крім того, згідно вимог ст.16\~цього Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. За змістом ст.24\~цього Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до п.2 Розділу VII\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Із 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, враховуючи існування у Державному земельному\~кадастрізапису про власника земельної ділянки загальною площею 86,6714 га з кадастровим номером 1224855300:02:003:0046 - Держава в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, позбавляє позивача можливості внесення відомостей до Державного земельного кадастру відносно належної йому на праві власності земельної ділянки, порушуючи тим самим його права власності та унеможливлюючи тим самим, отримати кадастровий номер належної йому земельної ділянки. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст.152\~Земельного кодексу\~України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (ч.5 ст.116 ЗК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3 статті 152 ЗК України). Чинне земельне законодавство України передбачає, зокрема, такий спосіб захисту цивільного права та інтересу у сфері земельних відносин, як припинення всіх речових прав, їх обтяження зареєстрованих щодо земельної ділянки у Державному земельному кадастрі на підставі рішення суду. Згідно ч. 13 ст.79-1\~ЗК України та ч.10 ст.24\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр» земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Дії суб`єкта владних повноважень щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі врегульовані відповідними нормами Закону України «Про державний земельний кадастр», який є спеціальним законом, а тому його норми мають пріоритет над нормами загальних законодавчих актів. Відповідно до ч. 10 ст. 24 цього Закону, однією з підстав скасування Державним кадастровим реєстратором державної реєстрації земельної ділянки є ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.1). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved