Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати арешт, накладений 29 березня 2007 року Постановою про накладення арешту на майно, винесеним старшим слідчим СУ ГУМВС України в Одеській області майором міліції Горобець О.М. у рамках кримінальної справи №05320060070 на майно, де б таке не перебувало, обвинуваченого [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , а також скасувати арешт, накладений 26 жовтня 2007 року Постановою про накладення арешту на майно, винесеним слідчим у особливо важливих справах СОГ ГУ УМВС України капітаном міліції Д.В. Шевченко, у рамках кримінальної справи №01200600123 на майно громадянина [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) [INFO] , раніше зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , де б таке не знаходилося і в чому не виражалося, вклади у фінансових установах, цінності, об`єкти нерухомого майна, автомототранспорт. При цьому позивач посилається на те, що ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19 березня 2024 року у справі 1/445/11-к, яка набрала законної сили 04.04.2024 [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення [PERSON] , клопотання щодо скасування арешту залишено без розгляду та роз`яснено право [PERSON] на звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб захистити своє порушене право не може, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача - адвокат Гаєв О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що визначення відповідачів, предмету та підстав позову є правом позивача, в подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача - Головного Управління Національної поліції в Одеській області до судового засідання не з`явився, надав до суду відзив в якому зазначив, що Головне Управління Національної поліції в Одеській області є не належним відповідачем по даній справі, також надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, у задоволенні позову просив відмовити. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19 березня 2024 року у справі 1/445/11-к, яка набрала законної сили 04.04.2024 [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.186; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч. 4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.15; ч.4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.162; ч.3 ст.289; ч. 4 ст. 186; ч.2 ст.27, ч.2 ст.209; ч.2 ст.358; ч.ч.2,3 ст.27, ч.3 ст.358; ч.2 ст.194 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності; закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.186; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч. 4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.15, ч.4 ст.190; ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.1 ст.162; ч.3 ст.289; ч. 4 ст. 186; ч.2 ст.27, ч.2 ст.209; ч.2 ст.358; ч.ч.2,3 ст.27, ч.3 ст.358; ч.2 ст.194 КК України; клопотання щодо скасування арешту, накладеного постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області Горобця А.Н. від 29.03.2007 року у кримінальній справі №05320060070, на майно [PERSON] , де б воно не знаходилося та скасування арешту, накладеного постановою слідчого з особливо важливих справ СОГ СУ ГУМВС України в Одеській області Шевченка Д.В. від 26.10.2007 року у кримінальній справі №01200600123, на майно [PERSON] , де б воно не знаходилося і у чому б не виражалося: вклади у фінансових установах, цінності, об`єкти нерухомого майна, автомототранспорт залишено без розгляду та роз`яснено право [PERSON] на звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Отже, арешт на спірний об`єкт нерухомості було накладено слідчим на підставі положень КПК України 1960 року. При цьому, згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Отже, питання про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальній справі за правилами КПК України 1960 року, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При таких обставинах та з огляду на те, що кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито, а арешти які були накладені на підставі постанов про накладання арешту не можуть бути зняті іншим шляхом аніж звернення позивача до суду, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved