Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ І. Виклад позиції позивача. 07 березня 2024 року представник позивача [PERSON] діючи в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, у якій просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем, зареєстрований 11.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №298; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 липня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на даний час подружні відносини між сторонами припиненні, у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, у зв`язку із чим шлюбні стосунки фактично припиненні. На даний момент шлюб існує формально подружжя не підтримує шлюбних відносин. На теперішній час збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із подружжя. Сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. За обставин формального існування шлюбних відносин між сторонами, позивач звертається до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та просив позов задовольнити, розгляд справи просив проводити без його участі. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 29.04.2024 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, у поданій разом із позовом заяві просили розгляд справи провести без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити, не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» 11.04.2024 року подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Херсонській області та м. Херсон, розгляд справи не відбувся. Судове засідання призначено на 16.05.2024 року. У час призначений для розгляду справи учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, у поданій разом із позовом заяві просили розгляд справи провести без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити, не заперечували проти вирішення справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» 11.04.2024 року подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 11 липня 2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні складено відповідний актовий запис №298 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: -доньку, [PERSON] , [INFO] , про що 05.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, складено відповідний актовий запис №730 та 05.12.2013 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; -сина, [PERSON] , [INFO] , про що 24.11.2016 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №843 та 24.11.2016 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На теперішній час сторони проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Шлюбних стосунків не підтримують, причиною розпаду сім`ї стало відсутність взаєморозуміння і довіри між подружжям, різниця характерів, що призводило до конфліктів та недомовленостей. Шлюб існує формально. Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного на час розгляду справи не заявлено. Спору про визначення місця проживання дітей та порядку їх утримання між сторонами на час розгляду справи не зявлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує протии розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що особою, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу заявлено про бажання й надалі іменуватися цим прізвищем після розірвання шлюбу, з огляду на що на підставі ст. 113 СК України суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити Потєха [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам подружжя. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved