Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що заявник та заінтересовані особи не мають можливості отримати свідоцтво на спадщину оскільки в державному реєстрі актів цивільного стану наявні розбіжності у написанні дівочого прізвища та імені [PERSON] у зв`язку з чим відсутня можливість встановлення родинних відносин [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] , а саме що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А. від 29.02.2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 947/6520/24 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Одночасно витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Терлецької Ольги Валентинівни (адреса: 65078, м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 15, каб.101) копію спадкової справи № 13/2019 до майна померлого [PERSON] . Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Терлецької Ольги Валентинівни (адреса: 65078, м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 15, каб.101) копію спадкової справи № 2/2022 до майна померлої [PERSON] . В подальшому ухвалою суду від 20.03.2024 року було витребувано з архіву/канцелярії суду до огляду цивільну справу № 2-801/05 за позовом « [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] об установлении факта принятия наследства, признании частично недействительными завещания, свидетельства о праве на наследство, договора дарения и признании права собственности». В судове засідання заявник не з`явився. Представник заявника - адвокат Черноморець Т.В. надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, заяву про встановлення факту родинних відносин підтримав та просив її задовольнити. Заінтересовані особи до судового засідання не з`явилися. До канцелярії суду надали заяви, в яких повідомили суд про те, що спір стосовно розподілу майна відсутній, подану заяву підтримали та її розгляд просили проводити за їх відсутності. Інших заяв по суті справи чи з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило. Розгляд справи проводиться за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення заяви [PERSON] , виходячи з наступних, встановлених обставин. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 6797 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24 червня 2019 року. Заявник [PERSON] , [INFO] , є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 вересня 1988 року. 20 листопада 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Терлецькою Ольгою Валентинівною було відкрито спадкову справу № 13/2019 до майна померлого [PERSON] , до складу якого входить 8/100 часток (у праві спільної часткової власності) житлового домоволодіння [ADDRESS] , яке належить [PERSON] , померлій [INFO] , яка була рідною матір`ю [PERSON] . Спадкоємцями спадщини після смерті батька є також матір заявника [PERSON] та сестра заявника [PERSON] . 17 січня 2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Терлецькою Ольгою Валентинівною було надано роз`яснення № 11/02-14 стосовно оформлення спадщини, про необхідність надання доказів родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , а саме: свідоцтва про народження [PERSON] ; свідоцтва про шлюб матері спадкодавця [PERSON] або рішення суду про встановлення факту родинних відносин. Також приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Терлецькою Ольгою Валентинівною було відкрито спадкову справу N 2/2022 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Спадкову справу відкрито на підставі заяви онуки [PERSON] . Батько [PERSON] - [PERSON] є сином [PERSON] , а також рідним братом батька заявника - [PERSON] , померлого [INFO] . До складу спадкового майна також входить 8/100 часток (у праві спільної часткової власності) житлового домоволодіння номер [ADDRESS] , яке належить [PERSON] , померлій [INFO] . 17 січня 2024 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Терлецькою Ольгою Валентинівною було надано роз`яснення [PERSON] № 12 /02-14 стосовно оформлення спадщини після смерті батька, а саме про необхідність надання доказів родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , а саме: свідоцтва про народження [PERSON] ; свідоцтва про шлюб матері спадкодавця [PERSON] або рішення суду про встановлення факту родинних відносин. Заявник звертався до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) з заявою про внесення змін до актового запису про шлюб бабусі [PERSON] № 1771 від 10.09.1977 року, складеного Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), шляхом виправлення в графі «відомості про нарачену» прізвища до реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я виправити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 03.02.2023 року, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) зазначено про неможливість внесення змін до актового запису № 1771 від 10.09.1977 року про другий шлюб бабусі заявника у зв`язку з тим, що існують певні розбіжності щодо написання прізвища та імені бабусі заявника з актовим записом про її народження, який є первинним документом та безспірним доказом факту державної реєстрації народження, на підставі якого складаються всі подальші документи. В підтвердження факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та [PERSON] суд бере до уваги судову справу № 2-801/05, розгляд якої закінчився ухваленням рішення Київського районного суду м. Одеси, яке набрало законної сили 25 березня 2005 року. З описової та мотивувальної частини зазначеного рішення вбачається, що [PERSON] позивалася до своїх синів [PERSON] та [PERSON] . Суд, оцінюючи достатність доказів за своїм внутрішнім переконанням, вважає доведеними обставини походження заявника та заінтересованої особи від одних батьків. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до статі 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року №9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи. У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Обставини справи свідчать про необхідність надати заявнику можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд, дослідивши всі наявні докази у справі доходить висновку про те, що факт родинних відносин підтверджений достатніми, належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, які встановлює суд, розглядаючи справи в окремому провадженні, визначений в частині 1 статті 315 ЦПК України. Так, суд розглядає, зокрема, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказано, що відповідно до пункту 1 статті 273 ЦПК (на даний час це статті 315 ЦПК України) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Таким чином, суд вважає доведеним юридичний факт, який заявник просить суд встановити.

Outcome: approved