Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона є донькою відповідача. Наразі вона є студенткою денної форми навчання у Національній академії внутрішніх справ, тому вона не в змозі забезпечувати себе самостійно, та потребує матеріальної допомоги. У зв`язку із чим, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дочкою 23-річного віку за умови що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 08.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження призначено судовий розгляд. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено,\~що [PERSON] є повнолітньою донькою [PERSON] [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, відповідно до ст.6 СК України вона втратила статус дитини. Відповідно до довідки Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішні справ України від 26.02.2024 № 46/01-9410 [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти Бакалавр за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» на умовах договору із фізичними та юридичними особами. Термін навчання з 01.09.2023 до 04.07.2026 року. Так як [PERSON] навчається на денні формі, стипендії не отримує, самостійного заробітку не має, постала потреба в матеріальній допомозі з боку батька, так як батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки обов`язок щодо утримання дитини має покладатись не тільки на матір, а й на батька. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, а\~ вона цього потребує по причині продовження навчання, суд вважає що відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому суд з врахування обставин зазначених в\~ ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, на користь позивачки на утримання повнолітньої дитини. Згідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вирішуючи питання про термін, на який покладається на відповідача обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст. 199 СК України аліменти слід стягнути з моменту звернення до суду, тобто з 11 березня 2024 року до закінчення\~навчання, але не більше ніж до 23 річного віку дитини. Згідно ст.5\~Закону\~України\~"Про\~судовий\~збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню і судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved