Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

11.12.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить звільнити нерухоме майно з-під арештів, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме арешт нерухомого майна: номер запису про обтяження 17217683 (постанова від 05.04.2011 року СУ УМВС України у Вінницькій області); номер запису 23659179 арешт нерухомого майна (постанова про арешт 55257470 від 30.11.2017 року Калинівський відділ ДВС в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна»); номер запису обтяження 9318935 (виконавчий лист Калинівського районного суду 2-1105/09 від 19.11.2009 року, вид обтяження все майно); номер запису 10715923 (постанова про відкриття ВП 23646114 ВДВС Калинівського РУЮ від 13.01.2011 року); реєстраційний номер обтяження 11689316 (постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 14.01.2011 року, ВП 23646114, Калинівський ВДВС), про що внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідні записи про припинення цих арештів. В обґрунтування вищезазначених вимог зазначив, що є правонаступником майнових прав свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім нього, спадкоємцями за законом на частку у майні померлого батька також є його дружина [PERSON] та його син [PERSON] . З метою оформлення своїх прав на спадкове майно та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема на частку земельної ділянки для гаражного будівництва, площею 0,0045га. у межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 0521610100:01:038:0039, він звернувся до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П., якою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 342/02-31. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій стало наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, зареєстрованих записів про арешт нерухомого майна [PERSON] , а саме: номер запису про обтяження 17217683 (постанова від 05.04.2011 року СУ УМВС України у Вінницькій області); номер запису 23659179 арешт нерухомого майна (постанова про арешт 55257470 від 30.11.2017 року Калинівський відділ ДВС в інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна»); номер запису обтяження 9318935 (виконавчий лист Калинівського районного суду 2-1105/09 від 19.11.2009 року, вид обтяження все майно); номер запису 10715923 (постанова про відкриття ВП 23646114 ВДВС Калинівського РУЮ від 13.01.2011 року); реєстраційний номер обтяження 11689316 (постанова про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 14.01.2011 року, ВП 23646114, Калинівський ВДВС). Наявність зазначених обтяжень у вигляді арешту нерухомого майна [PERSON] , унеможливлює переоформлення прав на спадкове майно. Оскільки листом Калинівського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) від 13.09.2023 року № 27365/18.6-25, йому було відмовлено у знятті арештів через відсутність правових підстав, це питання може бути вирішено виключно в судовому порядку. Згідно листа цього ж органу ДВС від 14.11.2023 року № 3644/18.6-25, ВП № 55257470 18.12.2018 року повернуто стягувачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; ВП 23646114 12.04.2011 року закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено до органу, який видав виконавчий документ; ВП, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-1105/09, виданого 19.11.2009 року Калинівським районним судом (стягувач ПБ ПриватБанк), закінчено на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлено за належністю до ДВС Красноармійського району). Жодних документів відносно кримінального провадження, в рамках якого СУ УМВС України у Вінницькій області було накладено арешт на майно [PERSON] , запис про який міститься в реєстрі прав власності на нерухоме майно 17217683, немає. Будь-які відкриті виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] у відділі ДВС, відсутні. На час звернення до суду із даним позовом, строк пред`явлення стягувачами виконавчих документів, на підставі яких органами ДВС було відкрито ВП та накладено арешт на майно, вже сплив. З часу смерті боржника [PERSON] (18.11.2021 року) до даного часу, кредитори, в інтересах яких були накладені арешти на майно боржника, не пред`явили відповідних вимог до спадкоємців. Таким чином, оскільки виконавчі провадження, в межах яких Калинівським ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м.Київ) було накладено арешти, на виконанні не перебувають, строки пред`явлення виконавчих документів по ним вже сплили, а кредитори не реалізували свої права щодо заявлення своїх вимог спадкоємцям, вважає, що арешти, які були накладені на нерухоме майно у 2009, 2011 та 2017 роках в рамках ВП, підлягають скасуванню, як такі, що перешкоджають йому в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 року, визначено склад суду з розгляду цивільного позову: головуючого суддю Сєліна Є.В. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 13.12.2023 року, відкрито провадження за позовом, визначеного здійснити його розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Згідно ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 09.02.2024 року, закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Повивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Його представник адвокат ЛЕВИЦЬКА-КОРЧУН В.Г. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача АТ «КБ «ПриватБанк» - адвокат РОЙ В.Л. в судовому засіданні просив позовні вимоги залишити без задоволення через відсутність правових підстав для їх задоволення. Відповідач уповноважений представник СУ ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Заступник начальника ГУНП у Вінницькій області начальник слідчого управління полковник поліції СОЛДАТОВ О. звернувся до суду із письмовою заявою, згідно якої просить справу розглянути за відсутності слідчого управління ГУНП у Вінницькій області, проти задоволення позову не заперечує та покладається на розсуд суду. Відповідач уповноважений представник ТОВ «ОТП Факторинг України» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, із заявами та клопотаннями щодо відкладення розгляду справи не звертався. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку, надали письмові заяви, згідно яких просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти їх задоволення. Третя особа уповноважений представник Калинівського ВДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку. Представник органу державної виконавчої служби МОРОЗОВА Ю.А., яка діє на підставі довіреності від 06.12.2023 року № 41112, подала письмову заяву, згідно якої просила справу розглянути за відсутності органу, інтереси якого вона представляє, а спір вирішити за наявними в матеріалах справи доказами, на розсуд суду. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 2021 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 0,0045 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для гаражного будівництва, кадастровий номер 0521610100:01:038:0039, яка належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 520311, виданого 30 червня 2011 року Калинівською міською радою Вінницької області відповідно до рішення міської ради 4-ої сесії 6-го скликання від 21 січня 2011 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 052161011000263. Спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] , та сини [PERSON] та [PERSON] . Останній, [PERSON] (позивач у справі) звернувся 24 листопада 2021 року до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк Олени Павлівни із заявою про прийняття спадщини, залишеної після смерті батька [PERSON] , на підставі якої 24 листопада 2021 року була зареєстрована спадкова справа (номер у Спадковому реєстрі 68713653; номер у нотаріуса 178/2021), про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67453197 від 24 листопада 2021 року. Постановою приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк Олени Павлівни від 07 серпня 2023 року № 342/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0045 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для гаражного будівництва, кадастровий номер 0521610100:01:038:0039, яка належала померлому на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 520311, виданого 30 червня 2011 року Калинівською міською радою Вінницької області відповідно до рішення міської ради 4-ої сесії 6-го скликання від 21 січня 2011 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 052161011000263, після померлого [INFO] [PERSON] . Як вбачається з цієї постанови нотаріуса, підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є наявність арешту накладеного на спадкове майно. В постанові зазначено, що за результатами перевірки фактів відсутності (наявності) заборон або арешту на спадкове майно нотаріусом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 07 серпня 2023 року, номер інформаційної довідки 341788521, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень містяться записи про арешт нерухомого майна: - номер запису про обтяження 17217683, вид обтяження арешт нерухомого майна, документи подані для державної реєстрації: постанова б/н, видана 05 квітня 2011 року, видавник: СУ УМВС України у Вінницькій області; - у спеціальному розділі: номер запису про обтяження 23659179, вид обтяження арешт нерухомого майна, документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт боржника, серія та номер: 55257470, видана 30 листопада 2017 року, видавник: Калинівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області; - реєстраційний номер обтяження 9318935, підстава обтяження виконавчий лист Калинівського районного суду 2-1105/09, 19 листопада 2009 року, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; - реєстраційний номер обтяження 10715923, підстава обтяження постанова про відкриття виконавчого провадження 23646114, відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції, 13 січня 2011 року, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; - реєстраційний номер обтяження 11689316, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 23646114, відділу державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 14 січня 2011 року, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно. Згідно з підпунктом 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Наявність накладеного арешту на нерухоме майно спадкодавця [PERSON] підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 341788521, сформованою 07 серпня 2023 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк Оленою Павлівною, наявною в матеріалах справи. Калинівський відділ державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) листом від 13 вересня 2023 року № 27365/18.6-25, відмовив [PERSON] у знятті арешту з майна померлого [PERSON] через відсутність законних підстав для цього. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним цивільним позовом, в якому посилається на те, що виконавчі провадження, в межах яких Калинівським відділом державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було накладено арешти, на виконанні не перебувають, строки пред`явлення виконавчих документів по ним вже сплили, а кредитори не реалізували право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, а тому вважає, що арешти, які були накладені на нерухоме майно спадкодавця у 2009, 2011, 2017 роках в рамках виконавчих проваджень, підлягають скасуванню, як такі, що перешкоджають йому в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON] . Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою та другою\~статті 4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Частиною першою\~статті 316 ЦК України\~визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша\~статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої\~статті 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України,\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За\~статтею 1216 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Частиною першою\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 1297 ЦК України,\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У частині першій\~статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові,\~може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Великою Палатою Верховного Суду в своїй постанові від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22). У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому\~розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові,\~можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено\~Законом України «Про виконавче провадження»\~(абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України,\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, однак відповідно до\~положень статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»,\~не заявив вимоги про визнання права власності на спадкове майно. Отже, слід зазначити, що у зазначеному випадку законом передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права [PERSON] , яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22 та від 03 травня 2023 року у справі № 463/3251/22. Таким чином, позивачем [PERSON] обраний неефективний спосіб захисту прав. Даний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19, та з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06 травня 2024 року у справі № 725/3352/23. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Слід також звернути увагу на те, що позивач [PERSON] будучи одним із спадкоємців померлого батька [PERSON] , та маючий право на спадкування за законом лише на 1/3 частку земельної ділянки, площею ділянки площею 0,0045 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для гаражного будівництва, кадастровий номер 0521610100:01:038:0039, про що свідчить зміст постанови приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Саміляк О.П. від 07 серпня 2023 року № 342/02-31, просить суд скасувати арешт майна, не в межах спадкового майна (земельної ділянки), на яке претендує, а на все нерухоме майно спадкодавця. Окрім цього, матеріали спадкової справи № 178/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , містять ряд вимог кредиторів, у тому числі і відповідача у даній справі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до спадкоємців, які прийняли спадщину. Інший кредитор, а саме відповідач у справі АТ «КБ «ПриватБанк» не позбавлений можливості пред`явити вимогу до спадкоємців в порядку статті 1281 ЦК України, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Стосовно зняття арешту майна, накладеного СУ УМВС України у Вінницькій області в рамках кримінального провадження, то слід зазначити, що у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки частини 4 статті 132 КПК України. За приписами частин першої-третьої, п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: dismissed