Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

09 жовтня 2023 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач в позові посилається на те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] 22.06.2007 року уклали кредитний договір № DNM0GK00005419. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 78 000.00 грн. на термін до 22.06.2037 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DNM0GK00005419. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509. 526, 1054 ЦК України. відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 20.09.2023 року має заборгованість 252 499.85 грн., яка складається з наступного: -54 504.64 грн. - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); -150 821.17 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом ; -17 023.57 грн. - заборгованість комісії за користуванням кредитом; -30 150.47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На підставі\~наведеного, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» прохає стягнути зі [PERSON] зазначену заборгованість. 26 жовтня 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до\~АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА\~КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК\~«ПРИВАТБАНК» про визнання іпотеки припиненою, припинення обтяження нерухомого майна шляхом вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження та зобов`язання повернення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки. [PERSON] в зустрічній позовній заяві посилається на те, що 22.06.2007 року був укладений кредитний договір № DNM0GК00005419 на придбання будинку та договір іпотеки. Договір було укладено на 30 років, до 22 червня 2037 року. Відповідно до умов договору кредит надавався у сумі 78 000 грн., із них 60 000 грн. на придбання будинку, а решта на проведення платежів по страхуванню, сплати винагороди за видачу кредиту та ін. Пунктом 7.1. кредитного договору був встановлений графік проведення платежів (з 21 по 28 число кожного місяця), та сума щомісячного платежу 941,55 грн. Після підписання договору на прохання [PERSON] банк змінив строк договору з 30 років на 20 років - до 22 червня 2027 року, збільшивши суму щомісячного платежу до 968,44 грн. Розрахунок частки основного боргу та відсотків в щомісячному платежі по кредитному договору визначено наступним чином: 20 років х 12 місяців = 240 місяців (кількість місяців кредитного договору). 60\~000 грн. (надані кредитні кошти на придбання будинку): 240 міс. ( термін кредиту) = 250.00 грн./місяць (сума основного боргу, що підлягала сплаті щомісяця). 968.44 грн. 250 грн. = 718.44 грн./ місяць (сума відсотків, комісії що підлягала сплаті щомісяця). На протязі всього строку дії кредитного договору позивач повністю виконувала покладені на неї кредитним договором обов`язки щодо своєчасної і повної сплати щомісячних платежів. Обумовлена сума щомісячного платежу сплачувалася в призначений термін з 21 по 28 число кожного календарного місяця. П.2.4.1 кредитного договору передбачено можливість дострокового погашення кредиту. За станом на червень 2023 року залишок суми основного боргу по кредиту склав 12 500 грн. Маючи намір на дострокове погашення кредиту, 05.06.2023 року вказана сума була нею повністю сплачена. Таким чином, умови кредитного договору № DNM0GК00005419 від 22.06.2007 року виконані повністю. Після дострокового погашення кредиту в червні 2023 року [PERSON] звернулася до відповідача із письмовою заявою, в якій повідомила про дострокове погашення кредиту, про припинення іпотеки та прохала повернути правовстановлюючі документи на домоволодіння в [ADDRESS] , яке було предметом іпотеки. На отриману заяву відповіді не отримано, правовстановлюючі документи на нерухоме майно не повернуті, що фактично є мовчазною відмовою. У зв`язку з достроковим погашенням кредиту між сторонами припинилися взаємні зобов`язальні правовідносини, та відпала потреба в подальшій дії даного кредитного договору. Крім того, при повному виконанні основного зобов`язання по кредитному договору, припиняється і іпотека як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання. В свою чергу, дострокове погашення кредиту тягне за собою низку правових наслідків - припинення обтяження нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, шляхом вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження, та повернення технічної документації і правовстановлюючі документи на предмет іпотеки домоволодіння в [ADDRESS] . Вказані документи були передані відповідачу як іпотекодержателю при укладенні іпотечного договору. На підставі наведених обставин, [PERSON] прохає: -розірвати кредитний договір № DNM0GК00005419 від 22.07.2007 року, у зв`язку з достроковим погашенням; -визнати іпотеку такою, що припинена згідно договору іпотеки від 22.07.2007 року, укладеного на забезпечення виконання кредитного договору № DNM0GК00005419 від 22.07.2007 року; -припинити обтяження нерухомого майна - домоволодіння в [ADDRESS] , шляхом вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна; -зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» повернути технічну документацію і правовстановлюючі документи на предмет іпотеки домоволодіння в [ADDRESS] . Представник позивача (відповідача) в судовому засідання підтримав первісні позовні вимоги, просить суд позов задовольнити. Заперечив проти зустрічних позовних вимог, зазначивши, що [PERSON] не надано доказів, які б підтверджували повне фактичне виконання зобов`язань за кредитним договором. Представник відповідача (позивача) в судовому засіданні заперечив проти первісних позовних вимог, підтримавши зустрічні позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні первісних позовних вимог необхідно відмовити, задовольнивши зустрічні позовні вимоги за наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2007 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] уклали кредитний договір № DNM0GK00005419. Згідно умов договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 78 000.00 грн. на термін до 22.06.2037 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (т. 1 а. с. 10-12). Пунктом 7.1. кредитного договору встановлений графік проведення платежів, а саме з 21 по 28 число кожного місяця, сума щомісячного платежу 941,55 грн. (т. 1 а. с. 12) Після підписання договору, банком змінено строк договору, - до 22 червня 2027 року, збільшивши суму щомісячного платежу до 968,44 грн. (т. 2 а. с. 16). Позивачем у строки визначені договором сплачувалися щомісячні платежі, що підтверджується відповідними виписками (т. 1 а. с. 4-9, 57-58). Пунктом 2.4.1 кредитного договору передбачено можливість дострокового погашення кредиту. Станом на червень 2023 року залишок суми основного боргу по кредиту склав 12 500 грн. які 05.06.2023 року було повністю сплачено (т. 1 а. с. 9, 56-58). Таким чином, умови кредитного договору № DNM0GК00005419 від 22.06.2007 року [PERSON] виконані повністю. 22\~червня\~2007\~року\~між\~сторонами\~було\~укладено\~договір іпотеки\~№DNM0GK00005419 в забезпечення у повному обсязі виконання всіх грошових зобов`язань позивача перед банком за договором про надання кредиту, предметом якого є домоволодіння загальною площею 63,11 кв. м., житлова площа 34,83 кв. м. розташоване за адресою:\~ [ADDRESS] (т. 2 а. с. 17-21). Пунктом 20.11 договору іпотеки визначено, що до отримання позичальником кредиту або на протязі 3-х днів з моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки згідно п. 18.10 цього договору передати правовстановлюючі документи на предмет іпотеки на зберігання Іпотекодержателю до дати остаточного погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до приписів ст. 572, 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення ст. 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у ст. 593 ЦК України. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду (частина перша ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Вона має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Згідно із ч.1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. За положеннями ч. 1 ст. 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткового зобов`язання за договором іпотеки. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 27.11.2018року\~по справі\~№ 905/2260/18\~зазначено,\~що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20) вказано, що «підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України ). Тобто договірні правовідносини виникають саме на підставі договорів. Водночас поняття правочину (зокрема поняття договору) і поняття правовідносин не є тотожними. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Правовідносинами є відносини, змістом яких є права та обов`язки сторін. Зокрема, змістом зобов`язальних правовідносин є обов`язок однієї сторони (боржника) вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії та кореспондуюче право кредитора вимагати від боржника виконання цього обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком про наявність тісного зв`язку між договорами та договірними правовідносинами, оскільки такі правовідносини виникають саме з договорів, а подальший розвиток правовідносин може бути зумовлений, у тому числі (але не виключно), умовами договору. Передбачений законом спосіб захисту у вигляді припинення судом існуючого правовідношення на майбутнє (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України) за своєю правовою суттю відрізняється від способу захисту у вигляді визнання судом припиненим договору в минулому, який законом не передбачений». Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 09.09.2015 року зазначено, що згідно з частинами третьою, четвертою\~статті\~653\~ЦК\~України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє, але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов`язань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобов`язань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання. Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. Згідно з ч. 5\~ ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в ЄДР чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.09.2019 у справі\~№ 695/3790/15-ц\~право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена.\~Ефективним способом захисту порушених прав позивача має бути пред`явлення позову про визнання іпотеки такою, що припинена, оскільки щодо цього існує спір, а не визнання припиненим договору іпотеки, а також - про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру\~ заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек чи шляхом припинення зобов`язання за договором. З огляду на наведене, суд вважає, що основне зобов`язання за кредитним договором виконано шляхом дострокового погашення кредитного договору, таке зобов`язання припинилось на підставі ст. 593 ЦК України, внаслідок чого припинилось і право іпотеки. Таким чином, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо є розірвання кредитного договору, визнання іпотеки припиненою, припинення обтяження нерухомого майна шляхом вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження, та зобов`язання повернення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки. У відповідності\~до ч.\~1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 4\~294 грн. 40 коп., тому на її користь слід стягнути з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір по справі.

Outcome: approved