Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 20.11.2012 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільнгого стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис №2822. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, вони мають різні погляди на взаємовідносини між подружжям. Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. У зв`язку з цим позивач прийшла до висновку, що примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам та інтересам спільних дітей. Враховуючи наведені обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2024, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 27.03.2024 від представника позивача адвоката Ігнатова Д.І. надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору та підтвердження направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Судом виконано вимоги процесуального закону в частині надсилання відповідачу судової кореспонденції за зареєстрованою адресою місця проживання: [ADDRESS] . Відповідач судову кореспонденцію не отримав, конверт з копією ухвали про відкриття провадження повернувся на адресу суду з відміткою про причини такого повернення: «за закінченням терміну зберігання». З огляду на викладене суд ухвалив провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Судом встановлено, що 20.11.2012 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 20.11.2012 складено відповідний актовий запис за №2822 (а.с. 8). [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2013 та [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.01.2016 (а.с. 7,10). Сімейне життя подружжя не склалося, що призвело до розладу шлюбних відносин. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Судом встановлено, що волевиявлення позивача, яка наполягає на задоволенні позову, є її свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968, 96 гривень. На підставі ст. 104-105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved