Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Миколаїв Миколаївської області, актовий запис про смерть №80 від 25.07.2018. Аргументи учасників справи. Свій позов обґрунтовує наступним. [INFO] померла [PERSON] , яка 26.07.2014 зробила заповідальне розпорядження, яким належні їй земельну ділянку площею 2,345 га, яка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7125782800:03:001:0115, та земельну ділянку площею 2,2573 га, яка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7125782800:03:001:0114 заповіла позивачу. Дізнавшись про наявність заповіту, позивач звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П який [PERSON] повідомив, що інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом, 07.12.2023 звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П. із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріусом було надано позивачу роз`яснення вих. N428/01-16 від 07.12.2023, в якому зазначено про те, що згідно правил встановлених частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. На день відкриття спадщини, тобто на 14.07.2018 разом із спадкодавцем в будинку були зареєстровані і проживали: 1. [PERSON] , [INFO] , з 1990 року по 05.05.2020; 2. [PERSON] , [INFO] , з 1990 року по теперішній час; 3. [PERSON] , [INFO] , з 1992 року по 19.08.2020. [PERSON] , [INFO] , яка мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », є дочкою спадкодавиці [PERSON] . 02.12.2005 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на шлюбне « [PERSON] ». Чоловік відповідачки [PERSON] , який на момент смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав з нею в одному будинковолодінні, не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . Крім того, [PERSON] помер [INFO] в м. Миколаїв, Миколаївської області. [PERSON] , який на момент смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав з нею в одному будинковолодінні, помер [INFO] в с. Котляреве, Вітовського району, Миколаївської області. Отже, [PERSON] є донькою [PERSON] , яка прийняла спадщину, атому є відповідачем в даній справі. Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] , шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 14.01.2019. Позивачем [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки він не проживав зі спадкодавицею на момент смерті, а взагалі проживав в іншому населеному пункті, не перебував зі спадкодавицею в родинних відносинах, не є спадкоємцем за законом, а тому об`єктивно не міг знати про наявність на його ім`я заповіту. Спадкодавиця [PERSON] ніколи не говорила позивачу про те, що вона склала заповіт на його ім`я. Позивач дізнався про наявність заповіту на його ім`я від дочки спадкодавиці [PERSON] , яка при зустрічі повідомила позивачу про те, що її матір склала на його ім`я заповіт на нього. На підставі викладеного позивач вважає, що пропущений строк для прийняття спадщини з поважної причини та за відсутності інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті спадкодавця, є підставою для його поновлення. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 22.04.2024 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] надала письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає і не заперечує щодо визначення додаткового строку для позивача, також просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення у цій справі за результатами підготовчого засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] згідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 14.03.2023 Шполянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану У Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.14). 26.07.2014 [PERSON] склала заповіт, яким належні їй земельну ділянку площею 2,345 га, яка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7125782800:03:001:0115, та земельну ділянку площею 2,2573 га, яка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7125782800:03:001:0114 заповіла [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується дублікатом заповіту, виданим приватним у нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Горбач В.П. замість втраченого заповіту, виданого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Горбач В.П. 26.07.2014, зареєстрованого в реєстрі за №2155 (а.с.15). Згідно довідки від 06.04.2023 за №247, виданої Шевченківською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 19.04.1977 по 14.07.2018 та була знята з реєстрації у зв`язку із смертю [INFO] . На день відкриття спадщини, тобто на 14.07.2018 разом із спадкодавцем в будинку були зареєстровані і проживали: 1. [PERSON] , [INFO] , з 1990 року по 05.05.2020; 2. [PERSON] , [INFO] , з 1990 року по теперішній час; 3. [PERSON] , [INFO] , з 1992 року по 19.08.2020. Крім вищевказаних осіб в житловому будинку ніхто не зареєстрований (а.с.16). [PERSON] , [INFO] , яка мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », є дочкою спадкодавиці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.17) та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.18). Чоловік відповідачки [PERSON] , який на момент смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав з нею в одному будинковолодінні, помер [INFO] в м. Миколаїв, Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.19) та не є спадкоємцем після смерті [PERSON] . [PERSON] , який на момент смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав з нею в одному будинковолодінні, помер [INFO] в с. Котляреве, Вітовського району, Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть г серія [NUMBER] , виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.20). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,345 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7125782800:03:001:0115, розташована за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 23870333 від 06.07.2014, зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 400344971257 (а.с. 23-24), та земельна ділянка площею 2,2573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7125782800:03:001:0114 розташована за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Капустинська сільська рада, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 23870319 від 06.07.2014 зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 400344671257 (а.с. 21-22). За даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину 175050747 від 07.12.2023 інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.25). За змістом листа від 07.12.2023 за №428/01-16 приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Білоуса В.П., в якому зазначено про те, що згідно правил встановлених частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відомості про постійне проживання [PERSON] із [PERSON] на час ї смерті відсутні. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За даними Спадкового реєстру відсутні заведені спадкові справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . Наведене вказує на те, шо [PERSON] спадщину у встановлений строк не прийняв. А тому має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку (а.с.26). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ст.1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Так, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Позивач на час відкриття спадщини постійно разом з спадкодавцем не проживав. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Таким чином, з урахуванням положень ч.2 ст.1220 ЦК України, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 14.01.2019. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 04.11.2015 розглянув справу № 6-1486цс15, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зробив правовий висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Така ж правова позицію викладена і постанові Верховного Суду України справа №6-1320цс17 від 23.08.2017. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини, суд враховує правову позицію Верховного Суду у справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 відповідно до якої, причини пропуску строку на прийняття спадщини повинні визначатися судом в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Судом установлено, що шестимісячний строк подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 14.01.2019, а позов до суду позивач пред`явив 02.04.2024, в зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту. Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, разом зі спадкодавцем не проживав. В даному випадку на переконання суду, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення позивача від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Заходи забезпечення позову не застосовувались. Позивач просить залишити судові витрати на його рахунку, а тому суд не стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved