Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24.07.1999 року, актовий запис 21. Вказувала, що сімейне життя не склалося в силу різних життєвих інтересів, цілей та поглядів, шлюбні відносини фактично припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та оголошенням про виклик до суду на веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, без фіксації судового провадження за допомогою технічних засобів. Суд оцінив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, і вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24 липня 1999 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Великобурлуцьким відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, зроблено відповідний актовий запис № 21, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу спільних дітей подружжя не має. Судом, в порядку ст. 111 СК України, протягом розгляду справи не вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку для примирення, оскільки позивач у позові зазначила, що примирення не можливе, а відповідач не заявляв клопотання про надання строку для примирення. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд з`ясував причини розірвання шлюбу, дослідив матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved