Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення аліментів на утримання утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трьох років. Позов обґрунтований такими обставинами. З 21 листопада 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народилось двоє дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з травня 2023 року відповідач почав проживати окремо, діти проживають з позивачем на перебувають на її повному утриманні. [PERSON] участі у вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає, позивач на даний час не працює у зв`язку з доглядом за новонародженою дочкою, тому також потребує матеріальної допомоги. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочок в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою від 27 жовтня 2023 судом відкрито провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем реєстрації та проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які отримані ним 18 квітня 2024 року. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5 статті 279 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини. З 21 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви вбачається, що діти проживають з позивачем, яка і несе усі витрати на їх утримання, а батько коштів на їх утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України). Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дітей, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. За приписом ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до положень частини 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Жодних заперечень проти позову та доказів неспроможності сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі відповідач не подав, а тому суд вважає цілком обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку. На думку суду такий розмір утримання забезпечить інтереси дітей та не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище, оскільки в його розпорядженні залишиться 2/3 частин його доходу. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Стосовно вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача слід зазначити наступне. Позивач посилається на те, що з відповідачем не досягнуто згоди щодо утримання матері дитини, яка потребує такої допомоги, проте може її надавати. Згідно із частиною 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, враховуючи те, що малолітня дитина, проживає з позивачем, перебуває на її догляді, суд вважає можливим стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача, від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою віку трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved