Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що на даний час перебуває у трудових відносинах з акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання -ІНЖИНІРИНГ», яке має перед ним заборгованість по відрядних коштах за перебування у закордонному відрядженні з 19.11.2023 по 16.01.2024, загальна сума якої станом на 20.03.2024 складає 117468,95 грн, яку просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 29.04.2024 по справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. 14.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача зазначає, що товариство не погоджується з визначеним розміром стягнення коштів на відрядження в сумі 117468 грн 95 коп., оскільки інформація щодо суми заборгованості по відрядним коштам, що зазначена у ній, станом на 20.03.2024, тобто на дату подання відзиву на позовну заяву позивачу могли бути перераховані кошти для погашення цієї заборгованості. Крім того, заперечують проти негайного виконання рішення, оскільки допущення негайного виконання з таким предметом позову не передбачено. На підставі вищезазначеного, просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.02.2023 перебуває у трудових відносинах з акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання -ІНЖИНІРИНГ», що підтверджується копією трудової книжки позивача та довідкою акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання -ІНЖИНІРИНГ». Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Наказом акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання -ІНЖИНІРИНГ» №247 від 17.11.2023 відряджено працівника УМН СОО [PERSON] до Туреччини, м. Сівас, КС «Сівас», у зв`язку з роботами з введення в експлуатацію ГПА, терміном з 19.11.2023 по 16.01.2024. Підстава: договір №001-від 19.06.2023, заказ 89193 001 001, ФП 210363, ПФМ:ГЛІНЖ.410, добові у розмірі 40 дол. США. Згідно з інформаційною довідкою акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання -ІНЖИНІРИНГ», заборгованість по відрядженням працівника ц.410 т.н. 1769 [PERSON] , за січень 2024 року становить 117 468,95 грн. Питання, пов`язані з відшкодуванням витрат на відрядження унормовані постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №98 та наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтями 12,13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути відрядні кошти нараховані, але не виплачені йому відповідачем. Представник відповідача, фактично не заперечуючи за змістом відзиву наявної заборгованості перед позивачем за відрядження, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень щодо розміру цієї заборгованості суду не надав; доводи щодо можливого перерахування коштів підприємством в рахунок заборгованості за відсутності відповідних платіжних доручень суд до уваги не бере. Таким чином, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по відрядженню за січень 2024 року, станом на 20.03.2024, складає 117 468, 95 грн, яку необхідно стягнути з відповідача. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved