Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факту належності до членів сім`ї та факту перебування на утриманні. Свої вимоги [PERSON] , обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , [INFO] , який [INFO] загинув під час бойових дій з подолання військової агресії росії проти України. Незважаючи на те, що батьки заявника були розлучені та проживали окремо, заявник постійно, з дитинства і до часу загибелі батька постійно мав з ним тісні відносини, як син та батько. Зокрема, вони спілкувались особисто і телефоном, проводили разом вільний час, будували спільні плани, були в курсі особистих обставин життя один одного, мали теплі, довірливі відносини. [PERSON] , постійно надавав фінансову допомогу синові в добровільному порядку, в т.ч. під час навчання, а в подальшому - під час строкової служби [PERSON] , коли його дохід був мізерним. Факт постійного спілкування заявника із батьком та їх сімейних, родинних відносин підтверджують додані роздруківки телефонних дзвінків та повідомлень. Крім того, батько перебуваючи на військовій службі, отримував відповідні виплати, які значними частинами перераховував сину, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Враховуючи малий розмір доходів заявника, фактично, основним і постійним джерелом засобів для його існування була фінансова допомога від батька. При цьому, допомога від [PERSON] , мала постійний характер, фактично батько, взяв на себе обов`язок щодо утримання заявника і цей обов`язок він виконував систематично, протягом досить тривалого часу, як до так і під час служби в лавах Збройних Сил України. Таким чином, встановлення факту перебування на утриманні та факту належності заявника до членів сім`ї свого батька необхідне заявнику для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги після смерті батька-військовослужбовця. У зв`язку з цим заявник був змушений звернутися до суду оскільки іншої можливості встановити дані факти не має. Заявник [PERSON] , в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, з підстав викладених у заяві просив їх задовольнити. В своїх поясненнях вказав, що його відносини з батьком завжди були родинними, сімейними, вони повністю довіряли один одному, любили та підтримували один одного, багато спілкувались телефоном, коли батько був на службі, проводили разом час, коли [PERSON] , приїжджав у відпустку, будували спільні плани на майбутнє, також батько фінансово підтримував сина, який під час строкової служби в ЗСУ мав мінімальний самостійний заробіток. Представник заінтересованої особи Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, про перенесення часу судового засідання не клопотав, пояснень чи заперечень з приводу заявлених вимог не надав, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в т.ч. шляхом направлення документів та судових викликів до електронного кабінету користувача системи "Електронний суд". Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.2000 встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.02.2024 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що добре знає заявника [PERSON] , вони є близькими друзями, разом проходили строкову службу в ЗСУ. [PERSON] близько спілкувався зі своїм батьком [PERSON] , вони зідзвонювались, обмінювались повідомленнями, на думку свідка, відносини між ними були дуже близькими, родинними. Батько [PERSON] постійно допомагав синові фінансово, оскільки зарплатня солдата складала 420 грн в місяць і не забезпечувала всіх потреб. Це був не одноразовий переказ коштів, а постійна, систематична фінансова допомога. Свідок [PERSON] пояснила, що її колишній чоловік [PERSON] , незважаючи на ту обставину, що вони проживали окремо, приймав активну участь у вихованні сина, цікавився його життям, вони спілкувались між собою. [PERSON] надавав кошти на утримання сина - спочатку сплачував аліменти, потім допомагав грошима, коли [PERSON] навчався. Також постійно переказував кошти, коли син почав служити, в цей час [PERSON] також був призваний за мобілізацією і мав достатні виплати. В той же час [PERSON] отримував дуже маленьку зарплату і батько, по-суті, повністю його забезпечував. Крім того, батько і син спілкувались, були в курсі обставин життя один одного, підтримували тісні, родинні стосунки. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона добре знає родину заявника, в т.ч. його батьків. Після розлучення [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] був присутній в житті сина, цікавився його вихованням, надавав кошти на утримання як до повноліття [PERSON] , так і в подальшому. Також зі слів самого [PERSON] та [PERSON] свідку відомо, що [PERSON] спілкувався з сином і фінансово його утримував до часу своєї загибелі. Аналогічними за змістом є також письмові пояснення [PERSON] , які вона надала суду. Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), алей інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Заявником надано суду письмові докази, які підтверджують факт надання [PERSON] , постійної фінансової допомоги сину [PERSON] , у формі грошових переказів між банківськими картами. З урахуванням частоти та розміру такої допомоги, а також враховуючи , що заробіток заявника [PERSON] був незначним, і неспівмірним із допомогою, що надавалась йому батьком, а також враховуючи відсутність у [PERSON] іншого джерела доходу, суд приходить до висновку, що надані [PERSON] , кошти були основним джерелом доходу заявника [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що заявник [PERSON] , належав до членів сім`ї його батька [PERSON] , а також той факт, що [PERSON] перебував на утриманні свого батька [PERSON] , в тому числі і на час смерті останнього. Як вбачається зі от. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Також судом встановлено, що заявник позбавлений можливості підтвердити вказані факти в позасудовому порядку. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, суд вважає, що встановлення фактів визнання членом сім`ї та перебування на утриманні, про які просить заявник, знайшли повне підтвердження в судовому засіданні і їх об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту визнання членом сім`ї та перебування на утриманні є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved