Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

17.10.2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за Кредитним договором № 014/08-112/63056 від 20.04.2007 у сумі 253012,26 грн., що складається: з заборгованості за кредитом у розмірі - 231173, 85 грн; заборгованості за відсотками у розмірі - 21838,41 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь витрати по сплаті судового збору у сумі 3795,18 грн Вимоги обґрунтовуються тим, що 20.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/08-112/63056, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 44970,00 доларів США строком по 20.04.2027, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Позивач стверджує, що всупереч вимогам Кредитного договору та Додаткових угод до нього, Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 27.03.2023 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 253012,26 грн. гривень, що і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. 24.10.2023 судом відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві наявне клопотання, в якому він просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до суду не з`явилися, про день розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.\~4 ст.\~223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.\~280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявними у справі доказами підтверджено, що 20.04.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/08-112/63056, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 44970,00 доларів США строком по 20.04.2027, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 20.04.2027 року на рахунок, зазначений в п. 4.1. Кредитного договору. Як встановлено у п. 6.5. Кредитного договору Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання - Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене Позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання Позичальнику відповідного повідомлення від Кредитора з вимогою дострокового погашення. Пунктом 8.1. Кредитного договору передбачено, що при одержанні кредиту Позичальник усвідомлює та гарантує, що умови даного Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановленим Графіком погашення кредитної заборгованості. В подальшому 06.04.2010 року між Позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/08-112/63056/1 до Кредитного договору №014/08-112/63056 від 20.04.2007 року, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та позичальник досягли згоди зменшення розміру щомісячного платежу про викладення у новій редакції графіку погашення кредиту а саме: було врегульовано існуючу заборгованість строк сплати якої настав шляхом збільшення суми кредиту на суму заборгованості по процентам, у зв`язку з чим змінено графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості Кредиту у додатках до даної додаткової угоди. 01.11.2011 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору (надалі «Додаткова угода 2»), відповідно до якої сторони погодили змінити валюту зобов`язань непогашеної заборгованості за основною сумою боргу за Кредитним договором з дол. США на гривні із розрахунку за курсом 7,9897 гри. за 1 дол. США, у зв`язку з чим розмір основної суми боргу за Кредитом становить 357 100,76 гри., та підлягає сплаті на умовах, передбачених цією Додатковою угодою. З дати змін проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 15,00 % річних. ІІозичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у національній валюті кожного календарного місяця в розмірі та строки, визначені Графіком погашення кредиту та інших платежів. Встановлена дата остаточного погашення кредиту 01 червня 2027 р.. строк кредиту склала 242 місяці. Отже, з укладенням Кредитного договору та додаткових угод до договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Також з розрахунку суми заборгованості та Виписки по рахунку Позичальника вбачається, що станом на 27.03.2023 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 253012,26 грн, яка складається з заборгованостей за кредитом у розмірі 231173, 85 грн та за відсотками у розмірі 21838,41 грн. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Крім того, п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 ЦК України є пеня. Так. з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 20.04.2007 року між Банком та громадянкою України [PERSON] було укладено Договір поруки №014/08-112/63056/П, відповідно до умов якого [PERSON] па добровільних засадах взяла на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Боржника [PERSON] , які виникають в умов Кредитного договору №014/08-112/63056 від 20.04.2007 року, в повному обсязі них зобов`язань цих зобов`язань. У п. 2.1. Договору поруки сторони договору визначили, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Положеннями п. 3.1. Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, Боржник і Поручитель несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання Боргових зобов`язань. Також. 01.12.2011 року було укладено Додаткову угоду до Договору поруки №014/08-112/63056/П відповідно до якої Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання зобов`язань, в тому числі повернути Кредит у розмірі 357 100.76 гри. до 01.06.2027 року. Відповідно до умов п. 6.5. Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконаним або неналежного виконаним кредитних зобов`язань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов`язався достроково, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України визначено, - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Так, в силу зазначених вище правових норм, та у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, та у відповідності до умов Кредитного договору, Позикодавцем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме, - Банком було направлено вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором Позичальнику та Фінансовому поручителю, надавши можливість Позичальнику протягом 60 календарних днів з дати вимоги добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором, що підтверджується копіями вимог з доказами направлення та інформацією щодо вручення. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з положеннями ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Приписами ст. 554 ЦК України передбачено, - у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як Солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Суд звертає увагу на те, що позивачем АТ «Райффайзен Банк Аваль» було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідачів для досудового врегулювання проблеми, однак, це не призвело до погашення боргу. Матеріали справи містять достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову і стягнення з відповідачів заборгованості заявленому позивачем розмірі. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved