Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

13 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Первомайської міської ради Харківської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавицею (його матір`ю) [PERSON] , [INFO] , з 25 лютого 2022 року до дня смерті останньої [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтував таким: [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] , за місцем своєї реєстрації і постійного проживання в [ADDRESS] , яка є спадковим майном. Квартира померлій матері належала у частці за приватизацією та у частці успадкованої після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є він, позивач, оскільки є сином спадкодавиці, а його брат [PERSON] спадщину не прийняв. Інші спадкоємці відсутні. Сам має реєстрацію в [ADDRESS] , проте, у лютому місяці 2022 року переїхав жити до матері аби доглядати її та піклуватися про неї. Вважає, що він прийняв спадщину за фактом проживання разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, але подавши заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на квартиру до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко О.М., отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки немає підтвердження постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Вказане і змусило його звернутися із цією заявою до суду разом із визнанням права власності за ним на спадкове майно. 18.04.2024 року провадження у справі за ухвалою судді відкрито з призначенням до підготовчого засідання на 13.05.2024 року. Ухвалою суду від 13.05.2024 року підготовче засідання відкладено на 17.05.2024 року через неявку відповідача по справі [PERSON] . Позивач до судового засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від представника міської ради надано заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява розглянути справу у його відсутність, позов визнає. Враховуючи неявку у судове засідання сторін та фактичне визнання відповідачами позову, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ст. 200 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, в тому числі і спадкову справу, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. ст. 76-82 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зокрема, встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , за місцем своєї реєстрації і постійного проживання в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою з місця проживання (а.с.10). Позивач [PERSON] , місце реєстрації якого: [ADDRESS] (а.с.7), є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.9). Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, і з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй за правом спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] у частці, який помер [INFO] (а.с. 12), а інша частка нею була приватизована (а.с.14). Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, оскільки він є сином спадкодавиці, а його брат [PERSON] , спадщину не прийняв. Інші спадкоємці відсутні. Подавши заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на квартиру до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Мірошниченко О.М., отримав постанову від 12.09.2023 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки немає підтвердження постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини (а.с.20). Позивач у\~лютому 2022\~року переїхав жити\~до матері\~аби доглядати\~її та\~піклуватися про\~неї до\~її смерті,\~про що надано акт про сумісне проживання, складений 01.02.2024 року майстром ОІМ [PERSON] , економістом по ДПР [PERSON] КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області та сусідами [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з письмових показань свідків [PERSON] та [PERSON] , останні підтвердили, що [PERSON] син померлої [PERSON] , доглядав її та мешкав разом із нею до її смерті. Отже встановлення юридичного факту проживання зі спадкодавицею позивачеві необхідно для належного оформлення своїх спадкових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши та оцінивши у сукупності надані докази в процесі розгляду справи, суд не має сумніву у доведеності факту сумісного проживання позивача та померлої у вказаний позивачем період часу, та доходить висновку, що дана вимога підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач постійно проживав із спадкодавицею на час відкриття спадщини і є таким,, що прийняв спадщину після померлої. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У даній справі перешкодою була відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії обраний позивачем спосіб захисту є належним, а отже позов в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно також підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved