Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

02 січня 2023 року в.о. керівника Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мішково-Погорілівської сільської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення на користь Мішково-Погоріловської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області кошти пайової участі у розмірі 85\~335,30грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що у період з 31.01.2020р. по 04.02.2020р. на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 31.01.2020 № МК 061200310834 [PERSON] здійснено нове будівництво індивідуального житлового будинку в с. Мішково-Погорілове Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області. 11.02.2020 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків ( відповідальності) належить до об`єктів із незначними наслідками(СС1). Будівництво об`єкта здійснено на підставі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4823383000:02:084:0001. Будівництво здійснено на підставі проектної документації від 27.01.2020р. та декларації про готовність № МК 141200421045, відповідно до якої нове будівництво індивідуального житлового будинку площею 639,9 кв.м. у с. Мішково-Погорілове Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області є закінченим та об`єкт готовий до експлуатації. Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в України» зазначає, що [PERSON] , як замовник будівництва, мала сплатити до місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту ( пайова участь) у розмірі 2 відсотка вартості об`єкта, площа якого перевищує 300квадратних метри, а саме 85\~335, 3 грн, які просить стягнути з відповідачки. У відзиві представник позивачки адвокат Бортик Р.О. проти позову заперечував, зазначивши, що позов поданий неналежним позивачем, також зазначав про відсутність у позивачки обов`язку сплачувати пайовий внесок, оскільки з 01.01.2020 року втратила чинність норма закону, яка встановлювала поняття та регулювала питання сплати пайової участі замовників будівництва. У відповіді на відзив представник позивача зазначила про наявність підстав для звернення прокуратури з зазначеним позовом в інтересах держави, оскільки орган, який мав вжити відповідних заходів Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області, будучи обізнаною про несплату [PERSON] пайової участі, жодних заходів, спрямованих на захист порушених інтересів щодо стягнення з відповідача до місцевого бюджету кошти не вжила. Наполягала на правомірності стягнення коштів з відповідачки, посилаючись на абз. 2 п.2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в України», оскільки будівництво розпочате 31.01.2020 року. В судовому засіданні прокурор позов підтримала, просила його задовольнити з викладених у заяві підстав. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві, додатково зазначивши про безпідставність розрахунку з посиланням на Наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 02.12.2029р. № 286, яким передбачена вартість площі квартир у багатоквартирному житловому будинку. Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, відповідно до наданої заяви просили справу розглянути у їх відсутність та вирішити позов згідно діючого законодавства. Вислухавши думку прокурора, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов наступного висновку. 11.02.2020\~року Управлінням\~Державної архітектурно-будівельної\~інспекції у Миколаївській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта,\~що за\~класом наслідків\~(відповідальності)\~належить до об`єктів із незначними наслідками (СС1), а саме6 нове будівництво житлового будинку в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області, замовником якого є [PERSON] . \~ \~ \~ Будівництво вказаного об`єкта здійснено на\~підставі документів,\~що посвідчують\~право власності\~на земельну ділянку:\~витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про реєстрацію права\~власності від\~13.01.2020\~№ 96079369;\~реєстраційний номер об`єкта нерухомого\~майна:\~2006039248233,\~номер запису\~про право\~власності: 35013920 від 10.01.2020; підстава виникнення права власності: витяг з Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію прав\~та їх обтяжень від\~26.02.2016\~№ 3095220;\~витяг з\~Державного реєстру\~речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.02.2016\~№ 54090292;\~витяг з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень від\~26.02.2016\~№ 54094082;\~витяг з\~державного земельного кадастру\~від 18.12.2019\~№ НВ\~ 4808235492019;\~підстава внесення запису:\~рішення про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~(з\~відкриттям розділу) № 50627365, кадастровий номер 4823383000:02:084:0001. \~ \~ \~Будівництво вищевказаного об`єкта здійснено на підставі проєктної документації від\~27.01.2020\~та декларації\~про готовність\~№ МК\~141200421045, відповідно до якої нове будівництво індивідуального житлового будинку у с.\~Мішково-Погорілове\~Миколаївського (Вітовському)\~району Миколаївської області є закінченим\~та об`єкт\~готовий до експлуатації. Відповідно до зазначеної декларації дата початку будівництва 31.01.2020р., дата закінчення будівництва 04.02.2020 р., кошти пайової участі не залучались. На підставі заяви [PERSON] рішенням виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області від 14.02.2020р. № 10 земельній ділянці з кадастровим номером 4823383000:02:084:0001, належній [PERSON] , та житловому будинку присвоєне нове поштове літерне позначення - адреса: [ADDRESS] . \~ \~Відповідачка до Мішково-Погорілівської сільської ради із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва «Нове будівництво житлового будинку в с. Мішково-Погорілове Вітовського району Миколаївської області» не звернулась та кошти пайової участі до місцевого бюджету не сплатила. Відповідно до статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Статтею 131-1\~Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва\~інтересів держави\~в суді\~у виключних\~випадках і\~в порядку, що визначені законом. Право прокурора звертатися до суду в інтересах держави передбачено також статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» та \~ статті\~ \~56\~ \~Цивільного \~ процесуального\~ \~кодексу \~ України (далі ЦПК України). У відповідності до частини 4 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно з\~частиною \~3\~статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в\~суді законних\~інтересів держави\~у разі\~порушення або\~загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи\~інший суб`єкт\~владних повноважень,\~до компетенції\~якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Аналіз пункту\~3\~частини 1\~статті 131-1\~Конституції України\~та частини 3\~статі 23\~Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у\~двох випадках:\~за наявності\~органу,\~який може здійснювати захист\~інтересів держави\~самостійно та\~за відсутністю\~такого органу. У першому\~випадку прокурор\~набуває право\~на представництво,\~якщо відповідний суб`єкт\~владних повноважень\~не здійснює\~захисту або\~здійснює неналежно. «Не здійснення\~захисту» виявляється\~в усвідомленій\~пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта\~владних повноважень\~ він\~усвідомлює порушення інтересів держави,\~має відповідні\~повноваження для\~їх захисту,\~але всупереч цим інтересам за захистом\~до суду\~не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності\~дій та\~рішень),\~спрямованій на\~захист інтересів\~держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування\~обставин порушення\~інтересів держави,\~обрання способу\~їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Відповідно до пунктів 4-1частини 1 статті 71 Бюджетного кодексу України кошти пайової участі\~у розвитку\~інфраструктури населеного\~пункту спрямовуються\~до бюджету розвитку місцевого бюджету. Частиною 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є\~рухоме і\~нерухоме майно,\~доходи місцевих\~бюджетів,\~інші кошти,\~земля,\~природні ресурси,\~що є\~у комунальній\~власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Бюджетом розвитку\~згідно з\~пунктом 19\~частини 1\~статті 1\~Закону України\~«Про місцеве самоврядування в Україні» визнаються доходи і видатки місцевого бюджету, які утворюються і використовуються для реалізації програм соціально-економічного розвитку та зміцнення матеріально-фінансової бази. Підпунктом 5 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~стимулювання інвестиційної діяльності\~в Україні»\~передбачено,\~що кошти,\~отримані як\~пайова участь, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної\~та соціальної\~інфраструктури відповідного\~населеного пункту. Отже,\~орган місцевого\~самоврядування,\~до компетенції\~якого віднесені повноваження здійснювати захист інтересів держави в галузі бюджету, фінансів, цін та у галузі будівництва, є Мішково-Погорілівська сільська рада Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області. Однак,\~Мішково-Погорілівською сільською радою Миколаївського (Вітовського)\~району Миколаївської\~області самостійно не вжито заходів до стягнення з [PERSON] у судовому порядку коштів пайової участі. Миколаївською окружною\~прокуратурою 07.11.2022року\~скерований запит\~до Мішково-Погорілівської\~сільської ради\~Миколаївського (Вітовського)\~району Миколаївської\~області,\~в якому\~повідомлено про\~виявлене порушення та необхідність вжиття заходів реагування,\~з метою їх усунення. Від \~ Мішково-Погорілівської\~ \~ сільської \~ ради \~ Миколаївського\~(Вітовського)\~району Миколаївської\~області надійшла \~ \~ відповідь про те, що заяви щодо отримання вимог по пайовій участі від замовника об`єкта будівництва «Нове будівництво житлового будинку в с. Мішково-Погорілове, Вітовський район, Миколаївська область» не надходили. Разом із тим, замовник об`єкта будівництва 12.02.2020\~року звернувся до сільської ради з заявою про присвоєння адреси вищевказаному об`єкту будівництва,\~тим самим\~поінформувавши орган\~місцевого самоврядування\~про побудову на\~території громади\~нового житлового\~будинку.\~При цьому,\~об`єкт будівництва було прийнято в експлуатацію 11.02.2020року, відтак, на думку уповноваженого органу\~укладення договору\~про пайову\~участь після\~введення об`єкта будівництва в експлуатацію суперечить чинному законодавству. Отже,\~не дивлячись\~на обізнаність\~Мішково-Погорілівської\~сільської ради\~Миколаївського (Вітовського)\~району Миколаївської\~області про факт\~несплати пайової\~участі [PERSON] \~з 12.02.2020року,\~останньою не вжито\~жодних заходів,\~спрямованих на\~захист порушених\~інтересів щодо стягнення\~з відповідача\~до відповідного\~місцевого бюджету\~коштів для створення і розвитку\~інфраструктури населеного пункту. Вказане,\~на думку\~суду,\~є достатньою\~підставою для\~звернення прокурора\~з позовом\~до суду\~в інтересах держави, відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті\~56\~ЦПК України. Крім того, суд звертає увагу, що після звернення прокурора до суду з позовом від Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області будь-яких заяв, окрім неможливості участі в судових засіданнях та вирішення позову відповідно до діючого законодавства, до суду не надходило. Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені\~Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI\~(далі - Закон № 3038-VI). За\~статтею 1 Закону № 3038-VI\~замовником будівництва визначається фізична або юридична особа, яка має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. Частиною першою\~статті 2 цього Закону\~вказано, що плануванням і забудовою територій є діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій; створення та розвиток інженерно-транспортної інфраструктури. Нормами\~статті 40 Закону № 3038-VI\~було визначено обов`язок у передбачених цим\~Законом\~випадках щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту до прийняття такого об`єкта в експлуатацію, а також обов`язок щодо укладення відповідного договору про пайову участь, положеннями якого мала бути визначеною належна до перерахування сума (розмір пайової участі). Відповідно до\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в України» від 20.09.2029 року № 132-ІХ ( далі - Закон №\~132-IX )\~статтю 40 Закону № 3038-VI\~було виключено з 1 січня 2020 року. Таким чином, починаючи з 01.01.2020 передбачений до цього\~статтею 40 Закону № 3038-VI\~обов`язок замовників забудови земельної ділянки у населеному пункті щодо необхідності укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту перестав існувати. Разом з тим, абзацом першим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX визначено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання. Абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX встановлено, що протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом) для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. Пайова участь не сплачується у разі будівництва індивідуальних\~(садибних)\~житлових будинків,\~садових,\~дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках. У Постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 14\~грудня 2021\~року (\~справа №\~643/21744/19)\~визначено,\~що у зв`язку з порушенням замовником будівництва зобов`язання про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати пайового внеску у позивача виникає право вимагати стягнення коштів на підставі\~статті 1212 ЦК України. Вирішуючи правові питання щодо підстав та порядку пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, зокрема, у випадку, якщо початок будівництва відбувся після 01.01.2020, але до 01.01.2021, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в Постанові від 20 липня 2022 року ( справа № №\~\~910/9548/21) здійснив аналіз правового регулювання вказаних правовідносин та дійшов таких висновків. Норми абзацу першого та другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX не перебувають у взаємозв`язку та не є взаємодоповнюючими. Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачений прикінцевими та перехідними положеннями\~Закону № 132-IX\~порядок пайової участі замовника будівництва було впроваджено законодавцем для: (1) об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені; (2) об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році. Тож у вказаних двох випадках, ураховуючи вимоги підпунктів 3, 4 абзацу другого пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX, замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, а також сплатити пайову участь грошовими коштами до прийняття цього об`єкта в експлуатацію. Системний аналіз зазначених норм та обставин дає підстави для висновку, що обов`язок замовника будівництва щодо звернення у 2020 році до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва виникає: - для об`єктів, будівництво яких розпочато у попередні роки, якщо станом на 01.01.2020 вони не введені в експлуатацію і договори про сплату пайової участі не були укладені, - протягом 10 робочих днів після 01.01.2020; - для об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році, - протягом 10 робочих днів після початку такого будівництва. Відтак колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що для об`єктів, будівництво яких розпочато раніше (однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію і якщо договори про сплату пайової участі до 01.01.2020 не були укладені) або будівництво яких розпочате у 2020 році, абзацом другим пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX визначено обов`язок (за винятком передбачених підпунктом 2 цього абзацу випадків) щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Такі висновки Верховного Суду у цій справі відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом (статтею 40 Закону № 3038-VI) обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі.\~\~ Таким чином, касаційний суд зауважує, що у випадку, якщо замовниками вищевказаних об`єктів будівництва не буде дотримано передбаченого прикінцевими та перехідними положеннями\~Закону № 132-IX\~обов`язку щодо перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (пайової участі) саме до дати прийняття таких об`єктів в експлуатацію, то, ураховуючи викладені у постанові від 14.12.2021 зі справи № 643/21744/19 висновки Великої Палати Верховного Суду, належним та ефективним способом захисту буде звернення в подальшому органів місцевого самоврядування з позовом до замовників будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів пайової участі на підставі\~статті 1212 ЦК України. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що будівництво житлового будинку відповідачкою розпочато та завершено у 2020році, про що свідчить Декларація про готовність до експлуатації об`єкта\~від 11.02.2020р.,\~(відповідно\~до якої\~зазначена дата\~початку будівництва\~ 31.01.2020р.,\~дата закінчення\~будівництва \~04.02.2020\~р.,),\~суд приходить\~до висновку\~про виникнення\~у останньої\~обов`язку \~перерахувати до\~відповідного місцевого\~бюджету пайової\~участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію. А оскільки [PERSON] такого обов`язку не дотримано, грошові кошти пайової участі підлягають стягненню з неї на підставі ст. 1212 ЦК України, як безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 85\~335,2грн. Щодо розміру\~пайового внеску,\~суд зазначає,\~що зазначена\~сума розрахована\~позивачем на\~підставі пункту\~2\~Розділу ІІ\~"Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~Закону України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо стимулювання інвестиційної діяльності\~в Україні»\~(з\~урахуванням площі\~житлових будинків\~до 300кв.м.,\~стосовно яких\~пайова участь\~не сплачується)\~та Наказу\~Міністерства розвитку громад та територій України від 02.12.2019року № 286 «Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України», відповідно до якого вартість 1 кв.м.площі квартир у будинку (з урахуванням ПДВ) станом на 01.09.2019 по Миколаївській області складає 12 553 грн. Щодо посилання\~представника відповідача\~на те,\~що вказаним\~Наказом передбачені\~показники вартості\~квартир,\~що вказує\~на те,\~що ці\~показники розраховуються\~лише щодо\~квартир у\~багатоквартирних будинках\~та не\~стосуються індивідуального\~житлового будинку,\~суд зазначає,\~що зазначеним\~Наказом визначено,\~що ним\~затверджуються показники опосередкованої вартості спорудження житла відповідно\~до Закону\~України від\~20\~вересня 2020\~року №\~132-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні». \~ В\~пункті 2\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~від 20\~вересня 2020\~року №\~132-ІХ\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» міститься пряме посилання на розмір пайової участі для житлових будинків, який становить ( якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом) - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування. А Порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників у розвитку інфраструктури М.-Погорілівської сільської ради, затвердженого Рішенням УІІ позачергової сесії 7 скликання від 26 липня 2026 року №4 визначений граничний розмір пайової участі, який не може перевищувати 4 відсотка загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для житлових будинків. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обгрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень\~статті 141\~ЦПК України з відповідачки належить стягнути судові витрати по справі на користь Миколаївської обласної прокуратури.

Outcome: approved