Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У своїй позовній заяві просять суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь державного закладу або фізичної особи, яка буде опікуватись [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх доходів але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 травня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивують тим, що 28.06.2022 року під час проведення районного профілактичного рейду «Діти вулиці» у Шевченківському районі міста Києва, було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживали Відповідач разом з дитиною та співмешканцем. За результатами обстеження умов проживання було виявлено незадовільні умови для проживання дитини. Інспектором сектору ювенальної превенції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на Відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Бригадою швидкої допомоги було проведено поверхневий огляд малолітньої [PERSON] та виявлено садна на внутрішній стороні стегна, дитина мала зовнішні ознаки недогляду. Враховуючи виражений стан алкогольного сп?яніння та агресивну поведінку Відповідача, відсутність належних умов проживання, відсутність харчування, незабезпечення санітарних та гігієнічних умов у помешканні, наявність саден на внутрішній стороні стегна дитини невстановленого походження, за розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.06.2022 № 180 було відібрано малолітню дитину [PERSON] , від матері [PERSON] та доставлено до КНП «Київська міська дитяча лікарня № 1». Відповідач була ознайомлена та повідомлена про відповідальність, яка настає у разі невиконання батьківських обов?язків. 11.07.2022 року малолітню [PERSON] влаштовано до Київського міського центру підтримки дітей та сім?ї Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 12.04.2023 року до Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист від Київського міського центру підтримки дітей та сім?ї Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про те, що 12.04.2023 до закладу прийшла мати, [PERSON] , до своєї доньки у стані вираженого алкогольного сп?яніння, була порушена координація рухів, мови, відчувався запах алкоголю, спостерігалось незв?язне мовлення. Також 13.04.2023 року до Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли рекомендації від Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про те, що повернення малолітньої [PERSON] її матері є недоцільним, оскільки це не тільки не відповідає інтересам дитини, а може нести реальну загрозу життю та здоров`ю дитини та однозначно негативно позначиться на психологічному стані дитини та зведе нанівець усі результати соціально-психологічної реабілітації дитини у закладі. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на факт антисоціального способу життя Відповідача, безвідповідальне ставлення до утримання та виховання дитини, Орган опіки звернулися з даним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року у справі відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року у справі було вирішено провести в судовому засіданні опитування малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за відсутності батьків у присутності психолога, та представника органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації. 04 вересня 2023 року на адресу суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року було вирішено викликати в якості свідків для допиту їх у судовому засіданні: - начальника СЮП ВП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві [PERSON] ; - залученого спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Бахтіну Тетяну Олександрівну. Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року у справі було закрито підготовче провадження, призначено до розгляду по суті. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Судом встановлено, що 28 червня 2022 року під час проведення районного профілактичного рейду «Діти вулиці» у Шевченківському районі міста Києва, комісією у складі представника Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації фахівця соціальної роботи Шевченківського районного центру соціальних служб, залучених спеціалістів Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де проживали Відповідач разом з дитиною та співмешканцем. Особу співмешканця встановити не вдалось. За результатами обстеження умов проживання було виявлено незадовільні умови для проживання дитини, а саме: безлад, розкидане сміття, тютюновий смог, речі розкидані по підлозі, по спальним місцям, по поличкам, розкидані ганчірки, відсутність продуктів харчування (у холодильнику знаходились тільки запліснявілі макаронні вироби). Відповідач перебувала з ознаками алкогольного сп?яніння, кричала, кидалася на членів комісії, погрожувала вчинити суїцид (викинутись з вікна), застосовувала нецензурну лексику при дитині, штовхала дитину, погрожувала викинути дитину з вікна. Інспектором сектору ювенальної превенції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на Відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Бригадою швидкої допомоги було проведено поверхневий огляд малолітньої [PERSON] та виявлено садна на внутрішній стороні стегна, дитина мала зовнішні ознаки недогляду. Зовні здорова. Враховуючи виражений стан алкогольного сп?яніння та агресивну поведінку Відповідача, відсутність належних умов проживання, відсутність харчування, незабезпечення санітарних та гігієнічних умов у помешканні, наявність саден на внутрішній стороні стегна дитини невстановленого походження, за розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.06.2022 № 180 було відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , від матері гр. [PERSON] , [INFO] та доставлено бригадою швидкої допомоги у присутності інспектора сектору ювенальної превенції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві до КНП «Київська міська дитяча лікарня № 1», з метою проведення повного медичного огляду дитини. Відповідач була ознайомлена та повідомлена про відповідальність, яка настає у разі невиконання батьківських обов?язків. 11 липня 2022 року малолітню [PERSON] , [INFO] , влаштовано до Київського міського центру підтримки дітей та сім?ї Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25.11.2022, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Враховуючи даний факт Відповідач є законним представником малолітньої дитини, а тому самостійно несе повну відповідальність за невиконання покладених обов?язків по вихованню дитини. 26 серпня 2022 року Органом опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації подано позовну заяву до Шевченківського районного суду міста Києва про відібрання малолітньої [PERSON] , [INFO] від матері - гр. [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 23 березня 2023 року рішенням Шевченківського районного суду міста Києва відмовлено в задоволенні позовних вимог(справа № 761/17181/22 провадження № 2/761/4764/2023). 07 квітня 2023 року на виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва, Службою у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації було направлено клопотання про повернення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матері гр. [PERSON] , [INFO] , до Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 12 квітня 2023 року до Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов лист від Київського міського центру підтримки дітей та сім?ї Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про те, що 12.04.2023 до закладу прийшла мати, [PERSON] , до своєї доньки [PERSON] , [INFO] , у стані вираженого алкогольного сп?яніння, була порушена координація рухів, мови, відчувався запах алкоголю, спостерігалось незв?язне мовлення. Гр. [PERSON] проявляла агресію до оточуючих, на пропозицію покинути територію закладу - відмовила в різкій та агресивній формі. З метою дотримання норм громадського порядку, працівники закладу були змушені викликати наряд поліції. Вказане підтверджується копією Листа Київського міського центру підтримки дітей та сім?ї Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.04.2023 за № 069018-122. Прибувши на виклик, інспектором Сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області на гр. [PERSON] було складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 13 квітня 2023 року до Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли рекомендації від Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про те, що повернення малолітньої [PERSON] її матері є недоцільним, оскільки це не тільки не відповідає інтересам дитини, а може нести реальну загрозу життю та здоров`ю дитини та однозначно негативно позначиться на психологічному стані дитини та зведе нанівець усі результати соціально-психологічної реабілітації дитини у закладі. Також в листі зазначено про необхідність невідкладного вжиття заходів, спрямованих на надання правового статусу дитині, з метою пошуку для неї постійної форми влаштування, та прохання направити клопотання про продовження терміну перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , у Київському міському центрі підтримки дітей та сім?ї Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Як було зауважено представниками Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації під час розгляду справи, малолітня [PERSON] станом на 21 квітня 2023 року не була влаштована до навчального закладу, що свідчить про умисне ухилення від обов?язку законного представника забезпеченням обов?язкової освіти, а тому розвиток дитини не відповідає її віковим особливостям. В свою чергу, 26 жовтня 2022 року на запит Служби у справах дітей та сім?ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, надійшов лист від сектору Ювенальної превенції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві № 15681/125/56-2022 з інформацією, про те, що гр. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в 2022 році неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Зі змісту вказаної відповіді вбачається наступне: «На Ваш запит відносно неналежного виконання батьківських обов?язків гр. [PERSON] , [INFO] прож. за адресою [ADDRESS] , інформуємо, що гр. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності в 2022 році, а саме: 14.04.2022 ст. 173-2 ч. 1; 19.04.2022 ст.184, ч. 1; 13.06.2022 ст. 173-2 ч. 1; 28.06.2022 ст. 178 ч.1, ст. 175-1: 28.06.2022 ст. 184 ч. 1; 26.09.2022 ст. 173-2 ч.2; 26.09.2022 ст. 173 -2, ч.2; 22.10.2022 ст.173 - 2 ч.2.». Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві № 1622/125/56-2024 від 02.02.2024 було надано наступну інформацію: «02.01.2024 о 12:36 від оператора спецлінії «102» до Шевченківського УП надійшло повідомлення, що за адресою: [ADDRESS] , мова не чітка, у квартирі знаходиться колишній хлопець і вживає алкоголь з самою мамою заявниці, сама перебуває на Вавилових 16/29 кв.58, а поліція потрібна на [PERSON] . Заявник: [PERSON] . Вказане звернення зареєстровано до Єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 309. Оперативним черговим на місце події направлено мобільну групу із реагування на факти вчинення домашнього насильства Шевченківського УП «МГР-010», якими по прибуттю за адресою [ADDRESS] було виявлено гр. [PERSON] , яка повідомила що знаходиться сама в квартирі та жодних протиправних дій відносно неї не вчиняється. В подальшому було здійснено виїзд до заявниці за адресою [ADDRESS] , двері квартири відкрила гр. [PERSON] , [INFO] , яка перебувала в стані алкогольного сп?яніння та не могла пояснити чому викликала поліцію до мами, розповідала нісенітниці. Відносно гр. [PERSON] , було винесено адміністративну постанову за ст. 183 КУпАП (завідома неправдивий виклик працівників поліції).». Також в матеріалах справи наявний Висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що зважаючи на факт антисоціального способу життя гр. [PERSON] , надмірного вживання алкоголю, неадекватної поведінки з ознаками алкогольного сп?яніння, погроз вчинення суїциду, застосування нецензурної лексики в присутності дитини, погроз викинути дитину з вікна, безвідповідальне ставлення до утримання, виховання та розвитку дитини, умисне незабезпечення раціональним харчуванням та належним доглядом за дитиною, порушення права дитини на освіту, умисне ухилення від забезпечення санітарних та гігієнічних умов проживання, притягнення до адміністративної відповідальності, повідомлення Київського міського центру підтримки дітей та сім?ї Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та рекомендації Служби у справах дітей та сім?ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів. Також під час розгляду справи судом в якості свідка було допитано залученого спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації Бахтіну Тетяну Олександрівну, яка надала пояснення про те, що [PERSON] здійснюється неналежне виконання батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, навчання, виховання, розвитку доньки, що свідчить про ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Щодо позовних вимог в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки, суд дійшов наступних висновків. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи, а саме повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25.11.2022, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Крім того, у відповідності до положень статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Окрім того, в рішенні Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року, рішення у справі Olsson v. Sweden (N2) від 27.11.1992) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я; без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Оцінюючи висновок Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів №109-5268 від 01.09.2023, суд погоджується з вказаним висновком, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання [PERSON] батьківських обов`язків, відсутність прояву інтересу до здоров`я, навчання, виховання, розвитку доньки, що свідчить про ухилення батька від виконання батьківських обов`язків. Також, суд приймає до уваги, що відповідач, не довів належними, допустимими та достатніми доказами факт належного виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки. Окремо заслуговує на увагу те, що за час розгляду справи [PERSON] не надала суду відомості про те, що останньою вживалися заходи щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: - [PERSON] не забезпечує необхідного харчування дитини, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; - [PERSON] не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; - [PERSON] не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, судом розцінюється як ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування Відповідачкою своїми обов`язками (ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач свідомо ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. Враховуючи положення п. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, у відповідності до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд дійшов наступних висновків. Суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 165 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 ст. 165 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , суд вважає за можливе стягнути аліменти з неї на утримання доньки на користь державного закладу або фізичної особи, яка буде опікуватись буде опікуватись дитиною. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із з положеннями ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню суд виходить із мінімального розміру який встановлений для однієї дитини, а також те, що відповідачка не надала доказів, що вона не має можливості сплачувати аліменти, а тому вважає за можливе стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь державного закладу або фізичної особи, яка буде опікуватись [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх доходів але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 травня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). На підставі викладено, Конституції України, Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 19, 141, 150, 164, 165, 181, 182, 183, 191 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», з урахуванням Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved