Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

В січні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в сумі 27190,4 грн., які були безпідставно стягнуті з позивачки у межах виконавчого провадження № [NUMBER]. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023р. по цивільній справі № 357/8708/23, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06 липня 2019р. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В., зареєстрований у реєстрі за № 1205 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 49695,54 грн. Оскільки в межах примусового виконання зазначеного виконавчого напису у виконавчому провадженні № [NUMBER], з позивачки було стягнуто на користь відповідача грошові кошти у розмірі 27190,4 грн., які на думку сторони позивача стягнуті без відповідних правових підстав, то зазначену суму коштів відповідач повинен повернути позивачці. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 19 березня 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, і положення ст. 1212 ЦК України на спірні правовідносини не розповсюджуються, просив суд залишити позов без задоволення. Одночасно з відзивом, стороною відповідача було подано клопотання про зменшення судових витрат. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023р. по цивільній справі № 357/8708/23, яке набрало законної сили, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. від 06 липня 2019 року № 1205 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 49695,54 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що у межах виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого листа з позивачки на користь відповідача було стягнуто на користь відповідача 27190,4 грн. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Як вбачається з довідки від 20 грудня 2023р. ФОП [PERSON] (роботодавець позивачки) на рахунок відповідача були перераховані грошові кошти, в ході здійснення виконавчого провадження № [NUMBER], у розмірі 27190,4 грн. При цьому протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було спростовано належними і допустимими доказами, що зазначена сума коштів (27190,4 грн.) ним не була отримана від позивачки, внаслідок примусового виконання виконавчого напису. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що за рішенням суду по цивільній справі № 357/8708/23 від 22 серпня 2023р., яке набрало законної сили, визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням правових позицій висловлених Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019р. по справі № 910/1531/18, суд вважає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума коштів, яка була набута саме відповідачем на примусове виконання цього виконавчого напису у розмірі 27190,4 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн.

Outcome: approved