Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Адвокат Макух А.В., яка представляє інтереси позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення на користь позивача 30000 грн. невиплаченого відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що 13 грудня 2020 рокуп ід час дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] керуючи сідловим тягачем Renault Magnum державний номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим напівпричепом Kogel S24 державний номерний знак [NUMBER] , здійснив поворот ліворуч в напрямку вул.Гагаріна у м.Сарни, та скоїв наїзд на велосипедиста [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] помер в лікарні. Цивільно-правова відповідальність водія на мемент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК». 20 січня 2021 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. 26 січня 2022 року позивачу було сплачено 30000 грн. страхового відшкодування, що є на 30000 грн. менше, ніж сума вимоги відповідно до заяви від 20.01.2021 року. Представник позивача вважає відмову відповідача щодо виплати страхового відшкодування у повному обсязі безпідставною та такою, що грубо порушує права позивача на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 27.3 даного Закону передбачено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам, (усиновлбвачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст.8 Закону України на 2020 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 грудня 2020 року становить 5000 грн., отже загальний рзмір відшкодування для позивача становить 60000 грн. Із врахуванням виплаченої суми позивач просить стягнути 30000 грн. 06 травня 2022 року ухвалою Сарненського районного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 23 червня 2022 року ухвалою Сарненського районного суду підготовче судове засідання закрито і призначено справу до судового розгляду. 19 липня 2022 року від відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до якого, просять поновити строк для подачі відзиву та відмовити в позові. В своїх поясненнях відповідач вказує, що в зв`язку з російською агресією , коли бойові дії тривали навколо м.Києва, компанія призупинила свою діяльність на територіях проведення бойових дій, в зв`язку з чим не було можливості своєчасно виконувати професійні обов`язки, у тому числі здійснювати захист та представництво інтересів ПрАТ «УПСК» у судових справах. ПрАТ «УПСК» позовні вимоги не визнає, оскільки в ході проведення розслідування обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 грудня 2020 року за участю транспортного засобу Renault Magnum державний номерний знак [NUMBER] та велосипедиста [PERSON] встановлено відсутність у водія [PERSON] технічної можливості уникнути ДТП, та враховуючи висновки постанови про закриття кримінального провадження від 31.03.2021 року взв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 50% від страхової суми, передбаченої Законом за шкоду заподіяну життю потерпілої особи - [PERSON] ПрАТ «УПСК» як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на законних підставах враховуючи вину [PERSON] в настанні дорожньо-транспортної пригоди, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 50% від страхової суми , що становить 30000 грн. Суд поновляє відповідачу строк для подачі відзиву і долучає його до матеріалів справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився. Правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення страхового відшкодування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вказану норму предметом судового розгляду у цивільному судочинстві є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України - за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності), що встановлено п.3 ч.1 ст.980 ЦК України. Згідно із витягом з ЄРДР №12020180000000355 - 13 грудня 2020 року внесено повідомлення із правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України про те що 13 грудня 2020 року близько 16 год. 14 хв. у денну пору доби, на нерегульованому нерівнозначному перехресті вул.Белгородської-Ткача в м.Сарни Рівненської області, відбувся наїзд сідлового тягача Renault Magnum державний номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим напівпричепом Kogel S24 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , котрий виїжджав з вул.Ткача, яка є другорядною на вул.Белгородську та здійснював поворот ліворуч у напрямку вул.Гагаріна м.Сарни на велосипедиста [PERSON] , який рухався зустрічною смугою по вул.Белгородській, зі сторони вул.Суворова м.Сарни та повертав ліворуч у напрямку вул.Ткача. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер у КНП «Сарненська ЦРЛ». Копією постанови про закриття кримінального провадження від 31 березня 2021 року, доведено, що вказане вище кримінальне провадження, внесене 13 грудня 2020 року до ЄРДР за №12020180000000355 із правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України - закрито, в зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Відповідальність водія транспортного засобу - сідлового тягача Renault Magnum державний номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим напівпричепом Kogel S24 державний номерний знак [NUMBER] застрахована ПрАТ «УПСК», що доводиться копією полісу № [NUMBER] , діючим на 13.12. 2020 року. Судом із дослідженої копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, : у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 2 ст.1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, в тому числі, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до ст.27 вказаного вище закону - страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами (п.27.3.). Позивач - [PERSON] , дійсно є мамою загиблого [PERSON] , що доводиться наданою суду копією свідоцтва про народження від 17 березня 1987 року (серії [NUMBER] ). Батько [PERSON] : [PERSON] , помер [INFO] , що встановлено судом із копії свідоцтва про смерть [PERSON] (серії [NUMBER] ). Із довідки про склад сім`ї за №5985 від 28.12.2020 року вбачається, що до складу сім`ї позивачки входить її дочка [PERSON] . Отже, позивачем достовірно доведено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась за участю застрахованого транспортного засобу - сідлового тягача Renault Magnum державний номерний знак [NUMBER] , з спеціалізованим напівпричепом Kogel S24 державний номерний знак [NUMBER] було завдано шкоду життю [PERSON] , через що позивач [PERSON] (мати загиблого) дійсно має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди, відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір страхового відшкодування позивачем обчислено відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством на момент настання страхового випадку та становить 60000 грн. 20 січня 2021 року позивач в порядку ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувлася до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 60000 грн. 28 січня 2022 року ПрАТ «УПСК» виплатило позивачці 30000 грн.страхового відшкодування, згідно страхового акту № ОЦ/175, що підтверджується надаоим відповідачем платіжним дорученням №23004 від 28 січня 2022 року. Як на підставу відмови в задоволенні позову представник відповідача вказує на відсутність вини в діях водія при ДТП, що судом оцінюється критично, оскільки згідно норм чинного законодавства, крім того коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За змістом п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно із ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Враховуючи викладене вище, суд вважає відмову ПАТ «УПСК» у виплаті страхового відшкодування неправомірною та такою, що не грунтується на нормі закону, та стягує з відповідача на користь позивача 30000 грн. в межах суми заявлених позовних вимог. Таким чином, вимоги позивача про відшкодування відповідачем моральної шкоди є обґрунтованими. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, судовий збір в розмірі 908 гривень, виходячи зі ставки судового збору на день подання позовної заяви до суду, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 979, 990, 1194 ЦК України,

Outcome: approved