Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що з 29.12.2012 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.11.2023 шлюб розірвано. З нею проживає неповнолітня дитина. Вказала, що відповідач не бере участь у матеріальному забезпеченні дитини. Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні немає, зобов`язаний утримувати дитину, тому просить позов задовольнити і ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 8000 грн. Ухвалою від 19 березня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрите провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 07.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого просить зменшити розмір аліментів до 2000 грн., розгляд справи просить розглянути у його відсутності. В судовому засіданні позивач позов підтримала з аналогічних мотивів, викладених у фабулі позовної заяви, просить задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. Судом установлено, що позивач і відповідач перебували у шлюбі з 29.12.2012. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.11.2023 шлюб розірвано (а.с.3). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З`ясовано, що позивач зареєстрована і проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.8), разом нею проживає неповнолітній син. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Враховуючи те, що шлюб між сторонами розірвано, вони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає з позивачем, а також матеріальний стан відповідача, який знаходиться за кордоном, потреби дитини, її стан здоров`я та вік, суд приходить до висновку, що слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини і до досягнення дитиною повноліття в твердій грошовій сумі. Тому суд погоджується із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить стягувати аліменти в розмірі 8000 грн. на дитину, вважаючи такий розмір достатнім для забезпечення рівня життя, необхідного для гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку спільної з відповідачем дитини. Відповідач у відзиві посилається на те, що такий розмір аліментів є завищений, має змогу сплачувати аліменти у розмірі лише 2000 грн. щомісячно. При визначенні величини аліментного платежу, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є особою молодого віку, здоровий, працездатний, тому розмір аліментів визначає в розмірі 3000 грн. на неповнолітню дитину. Визначаючи такий розмір аліментів, враховується позиція відповідача, і на переконання суду, цієї суми, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні дитини буде достатньо для забезпечення належного матеріального становища дитини. У відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 22.06.2023 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. в дохід держави. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. На підставі статей 141, 182, 199, 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved