Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

25 листопада 2020 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та\~постачання гарячої води\~у розмірі 71670,60 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період з 01.05.2014 по 31.10.2020 Концерн «Міські теплові мережі» надав відповідачу послугу з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму - 71670,60 гривень, яку просить стягнути у судовому порядку, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2021 позов Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та центрального постачання гарячої води у розмірі 71670,60 гривень та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/10087/20 від 19.09.2023, за заявою відповідача [PERSON] , в особі представника - адвоката Плецької Ю.С., про перегляд заочного рішення, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2021 у цій справі скасовано, призначено справу до судового розгляду в загальному порядку, за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та їх представників у судове засідання. 16.10.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Плецької Ю.С. на адресу суду надійшло клопотання, у якому представник позивача просить залучити до участі у справі третіх осіб: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 16.10.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Плецької Ю.С. на адресу суду надійшла заява про застосування строків позовної давності. У вказаній заяві представник відповідача зазначила, що позивач подав до суду позов 25.11.2020. У вказаному позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за період з 01.05.2014, а відтак позивач пропустив строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з 01.05.2014 по 01.05.2017, у зв`язку із чим позовні вимоги позивача у цій частині задоволенню не підлягають. 23.10.2023 на адресу суду надійшли заперечення представника позивача Концерну «МТМ» Фарзаєвої К.А. на заяву відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки позов було подано до суду під час дії карантину на території України, а відтак позовна давність позивачем не пропущена. 23.10.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача Концерну «МТМ» Фарзаєвої К.А., у якій представник позивача заперечувала проти клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки на даний час вказані особи не зареєстровані за адресою, в яку позивачем надавались послуги, представником відповідача не надано доказів, які б підтверджували, що вказані особи були споживачами послуг у період, за який позивач просить стягнути заборгованість. До того ж, [PERSON] , [INFO] , є малолітньою особою, а відтак не може бути залучена у якості третьої особи. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя №335/10087/20 від 16.01.2024 справу позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води передано на розгляд до Ленінського районного суду м.Запоріжжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024 визначено головуючого суддю Ісакова Д.О. 22.02.2024 ухвалою судді прийнято до провадження суду цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та призначено до розгляду с порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.05.2024 ухвалою судді відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Плецької Ю.С. про залучення до участі у справі третіх осіб: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідача - адвокат Плецька Ю.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника, просила застосувати строк позовної давності, про що була подана відповідна заява. Відповідно до частини\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до частини 1\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до статті\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Пунктом 1 частини першої\~статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відомостей про інших співвласників вказаної квартири Інформаційна довідка не містить. (а.с. 10-11). Згідно довідки про наявність заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] оформлений на [PERSON] . Статтею 322 ЦК України передбачено, що\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 ЦК України,\~відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином,\~ [PERSON] \~є споживачем наданих послуг з централізовано опалення та постачання гарячої води,\~які надаються\~Концерном «Міські теплові мережі». Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. У зв`язку з відсутністю укладеного договору, позивачем здійснювався облік наданих відповідачеві за місцем її проживання, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у квартиру за адресою:\~ [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно із довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відповідач має заборгованість за надані йому\~послуги за період з 01.05.2014 року по 31.10.2020 року у розмірі 71670,60 гривень, особовий рахунок №\~ [NUMBER] \~(а.с.9). Відповідно до розрахунку суми нарахувань, оплат та накопиченої заборгованості, відповідач оплату за надані послуги не здійснювала, у зв`язку із чим за\~період з 01.05.2014 року по 31.10.2020 року виникла заборгованість у розмірі 71670,60 гривень. (а.с.5-8). Згідно із приписами\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно вимог статей 526,\~530,\~611,\~612 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень\~статті 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання про можливість застосування при визначенні розміру заборгованості наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно із приписами ст.ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» стосуються заборгованості, що утворилася у період з 01.05.2014 по 31.10.2020. Водночас, із вказаними вимогами Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду 25.11.2020. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-, з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р., постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 №383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже Карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Отже, до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на березень 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. При цьому, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувались позивачем щомісяця, то перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісяця платежу. 30.03.2020 Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину. Зокрема, пунктом 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України було визначено, що під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину. За загальним правилом, визначеним у статті 58 Конституції України та статті 5 Цивільного кодексу, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, і не мають зворотної дії у часі. З огляду на це, сплив строків до набрання чинності Законом № 540-IX разом із відсутністю норми про зворотну дію цього закону в часі дають підстави стверджувати, що строки, які спливли до 02.04.2020, не є продовженими. При застосуванні приписів пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України суд враховує також, що такий строк слід застосовувати відносно кожного щомісячного платежу. Суд враховує ті обставини, що оплата комунальних послуг має здійснюватись споживачами цих послуг до 20 числа місяця, наступного за тим, в якому цю послугу спожито. Встановлено, що платежі [PERSON] за надані послуги позивачем у спірний період не здійснювалися. З цього вбачається, що позовна давність по заборгованості за 01.05.2014 по березень 2017 спливла до введення карантину, а тому на неї дія пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України щодо продовження строку позовної давності не поширюється. А тому у стягненні заборгованості, яка виникла з травня 2014 до березня 2017, слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Разом з тим, сплив строку позовної давності щодо решти періоду заборгованості, починаючи з 01.03.2017 по 31.10.2020 включно, припадає на час дії карантину, який не закінчився у день подання позову 25.11.2020, тому на цю заборгованість поширюються приписи ст. 12 «Прикінцевих та перехідних положень» до ЦК України в частині продовження строку позовної давності на весь час дії карантину. А тому ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Таким чином в межах строку позовної давності з урахуванням приписів пункту 12 «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України\~\~вкладається період щомісячних платежів з 01.03.2017 по 31.10.2020, а борг у цьому періоді згідно розрахунку становить 44982,95 гривень, з яких: 36682,42 гривень - заборгованість за послуги з централізованого опалення, 3662,01 гривень - заборгованість з централізованого постачання гарячої води. З огляду на вищевказане, суд прийшов до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з вищенаведених підстав. Відповідно до частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial