Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про зняття заборони відчуження нерухомого майна - квартири по [ADDRESS] , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 26.04.2011 18:15:39 за реєстраційним номером обтяження 11115781, тип обтяження: арешт нерухомого майна; підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н, 26.04.2011, ВДВС Олександрійського МРУЮ. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради вона є опікуном онука - [PERSON] , [INFO] . ЇЇ донька та мати [PERSON] померла, а батько [PERSON] - позбавлений батьківських прав Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири по [ADDRESS] , яка належала їй на підставі рішення третейського суду. З метою реалізації своїх прав, а також спадкових прав неповнолітнього онука нею, як його законним представником було подано до нотаріальної контори відповідні документи та здійснено реєстрацію спадкової справи. Однак листом нотаріальної контори від 31.08.2023 року їй повідомлено про те, що видача свідоцтва про право на спадщину затримується, оскільки на спадкове майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований арешт №11115781 на підставі постанови б/н, виданої ВДВС Олександрійського МРУЮ 26.04.2011 року. Згідно вищезазначеної постанови арешт на квартиру накладено в інтересах стягувача [PERSON] на підставі ухвали Олександрійського міськрайонного суду №2-1119/11 від 26.04.2011 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подано заяву про розглдя справи без її участі, крім того зазначила, що на позовних вимогах наполягає, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідоми. Третя особа, яка не заєвляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явились. про дтау, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. В провадженні Олександрійського міськрайонного суду перебувала цивільна справа [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дійсним, про визнання права власності на нерухоме майно. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.04.2011 року [PERSON] заборонено вчиняти будь-які дії по зміні права власності направлені на відчуження спільного майна - квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Рішенням постійно діючого Центрально-регіонального Третейського суду при Асоціації "Арбітраж" від 15.05.2008 року визнано за [PERSON] право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції від 27.04.2011 року виконавче провадження з примусового виконання ухвали суду закінчено, в зв`язку з накладенням арешту на квартиру [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року №5 передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. На момент розгляду справи арешт, накладений 21 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області не знято. Оскільки, рішення у цивільній справі прийнято, проте не вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, то суд вважає за необхідне захистити порушене право позивачів, як власників майна, шляхом зняття арешту з майна, оскільки накладений арешт на майно втратив свою актуальність, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321, 328, 334, 391 ЦК України та

Outcome: approved