Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 31.08.2021 року між сторонами укладений договір про іпотечний кредит № HEI7GT00000050. За умовами кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 569\~000 грн. на термін до 31.08.2041 року, а відповідач зобов`язалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. За договором погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Платіж визначений графіком. Відсотки за договором обумовлені сторонами як 12 відсотків річних за перший рік кредитування. Базова процентна ставка діє з наступного дня після закінчення ставки за перший рік кредитування та розраховується за формулою : індекс UIRD 12M UAH +4,5 %. (пункт 1.1 договору). У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Умови договору погоджені сторонами. Банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, однак, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками до умов договору. У\~зв`язку\~з зазначеними\~порушеннями зобов`язань\~за кредитним\~договором станом\~на \~ 09.05.2023\~ \~року наявна\~ заборгованість\~ \~621\~010.91\~ грн. Вказану заборгованість банк просив стягнути в порядку статті 1050 ЦК України достроково. Окрім задоволення позовних вимог банк вважав можливим присудження судового збору в розмірі 9 315.16 гривень. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач скористалась процесуальним правом надання відзиву, позов не визнала. В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] послалась на те, що вимоги позивача про дострокове стягнення всієї суми кредиту суперечать закону, а відповідну вимогу банку вона в досудовому порядку не отримувала. Так, відповідач просила суд застосувати до виниклих правовідносин вимоги ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», врахувати сплату нею в процесі розгляду справи 24.08.2023 року - 20 200 грн. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 31.08.2021 року між сторонами укладений договір про іпотечний кредит № HEI7GT00000050. Умови договору погоджені сторонами. Строк повернення кредитних коштів визначений сторонами договору як 31.08.2041 року. Відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Договір не оспорений. Факт укладення договору, погодження його умов та отримання кредитних коштів в розмірі 569\~000 грн. визнаний відповідачем. За пунктом 2.2 договору погашення заборгованості здійснюється щомісячно унуїтетними платежами відповідно Графіку погашення на рахунок, відкритий у банку. За договором погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відсотки за договором обумовлені сторонами як 12 відсотків річних за перший рік кредитування. Базова процентна ставка діє з наступного дня після закінчення ставки за перший рік кредитування та розраховується за формулою : індекс UIRD 12M UAH +4,5 %. (пункт 1.1 договору). У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Умови вчасного погашення заборгованості відповідачем згідно умов договору не дотримані. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Зазначена норма закону узгоджується із пунктом 5.2.4 спірного договору, за яким банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, оплати процентів за користування та інших платежів, що належать до сплати за договором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобов`язань за договором. Такі випадки в тому числі, але не виключено визначені пунктом 5.2.4 договору. За договором банк має право вимагати дострокового повернення коштів шляхом направлення відповідного повідомлення. Відповідач погодилась, що в порядку статей 212, 611, 651 ЦК України у такому випадку строк виконання зобов`язань, який не настав, вважається, таким, що настав у зазначену в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі. 28.12.2022 року банком на адресу відповідача направлений лист-вимога щодо усунення порушень умов договору вих.№ 30.1.0.0/2 L8VHELFZ0J0F9. 21.02.2023 року лист повернутий відправнику згідно даних трекінгу (4931707342925, 4931707342933) з сайту "Укрпошти". 28.02.2023 року банком було отримано сповіщення від "Укрпошти" про повернення листа відправнику. Так, вимога банку поштовим зв`язком відповідачем фактично в м.Херсоні не отримана. Окрім того, умови пункту 8.3 спірного договору про повідомлення відповідача банком, позивачем не дотримані. За цим пунктом сторони погодили, що будь-які повідомлення, які направляються позичальнику в рамках спірного договору здійснюються у вигляді електронного листа шляхом направлення інформації в ПК «Приват 24» або у вигляді повідомлення шляхом направлення на адресу електронної пошти, що є письмовим повідомленням та вважаються поданими належним чином. Відповідні докази дотримання такого порядку повідомлення відповідача банком суду не надані. 01.09.2022 року відповідач взята на облік як внутрішньо переміщена особа, її фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Про вимогу банку відповідач дізналась з матеріалів цивільної справи 7.08.2023 року. 24.08.2023 року в процесі розгляду справи відповідачем на виконання повідомлення-вимоги № № 30.1.0.0/2 L8VHELFZ0J0F9 від 22.12.2022 року сплачені 20\~200 грн. Оплата підтверджується квитанцією № 9315-7514-2142-8402. Відповідно до статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції чинній на момент виниклих між сторонами правовідносин (21.04.2021 року) у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Так, суд погоджується із доводами відповідача, що звернення банку до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про споживче кредитування» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги цього закону, не дотримавши передбачений договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, зокрема, справа 638/13683/15-ц, постанова від 26.05.2020 року, за якою порушення позивачем визначеного кредитним договором порядку направлення юридично значимих повідомлень, не дотримання вимог закону (в даному випадку Закону України «Про споживче кредитування»), не може мати наслідком покладення на відповідача тягаря дострокового погашення всієї заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене, обраний позивачем спосіб захисту права про дострокове стягнення кредитної заборгованості не відповідає характеру його порушення та цілям судочинства. Заборгованість за відсотками, разом із тим, в розмірі 59\~586 грн. 18 коп. підтверджується розрахунком банку, відповідачем не спростована, є доведеною позивачем. Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial