Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У квітні 2024 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства\~Суха Балка\~(далі -\~ПрАТ\~Суха Балка), в обґрунтування якого вказав, що позивач працював на підприємстві відповідача з грудня 2010 року по січень 2015 року на посадах підземного кріпильника 4-го розряду та кріпильника шахтобудівельного управління. У зв`язку з шкідливими умовами праці позивач з вини відповідача отримав наступне хронічне професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої сталії. емфізема легень другої стадії), група В. ЛН другого-третього ступеня. Висновком МСЕК\~позивачу первинно встановлено ступінь втрати працездатності у розмірі 50% по ХОЗЛ та ІІІ групу інвалідності безстроково. У зв`язку з отриманням хронічного професійного захворювання порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, останній позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, він постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, напади утрудненого дихання, кашель, біль у грудях та міжлопатковій ділянці, запаморочення, головний біль, загальну слабкість, швидку втому, болючість. Наявність даних негативних явищ в житті позивача свідчить про постійне перенесення ним больових відчуттів та про необхідність проходження лікування, а також вказує на відсутність можливості в достатній мірі реалізовувати свої звички та бажання, що в свою чергу, призводить до зниження якості життя та зменшення благ, які були моменту професійного захворювання та втрати професійної працездатності. Через ушкодження здоров`я з вини відповідача позивачу постійно доводиться перебувати на стаціонарному лікуванні. Позивач, внаслідок отриманого хронічного професійного захворювання, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Позивач вважає, що йому має бути відшкодована моральна шкода з боку відповідача, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання останнім вимог законодавства щодо створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічних професійних захворювань. У зв`язку із отриманими професійними захворюваннями йому заподіяна моральна шкода, розмір якої позивач оцінює в 325 000 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача\~- адвокат Заклецький В.В. скористався правом надання відзиву в якому позовні вимоги не визнав, вважав їх незаконними та необгрунтованими, вказав, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути які неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються пільгами. При укладенні з ПрАТ\~Суха Балка\~трудового договору, позивача було ознайомлено з умовами праці, наявністю на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовам відповідно до чинного законодавства, при цьому позивач свідомо приймав наявні умови праці і усвідомлював можливість нанесення шкоди його здоров`ю. Також ПрАТ\~Суха Балка\~надавало позивачу встановлені чинним законодавством і колективними договорами пільги і компенсації, зокрема, оплату праці у підвищеному розмірі, додаткові відпустки, профілактичне харчування, перераховував до Пенсійного фонду кошти для забезпечення виплати пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 тощо. Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технології виробництва не порушував. Більше того, на ПрАТ\~СухаБалка\~відповідно до вимог законодавства, повсякчас застосовуються заходи щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки. Крім того, умови праці у яких працював позивач не створювались ПрАТ\~Суха Балка а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, тому ймовірною причиною професійного захворювання позивача є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів захисту, не зважаючи на забезпечення ними у повному обсязі. Загальний стаж роботи позивача на підприємстві відповідача становить 04 роки 01 місяць. Згідно відомостей трудової книжки позивача, останній після трудових відносин з відповідачем працював у несприятливих та шкідливих умовах на інших підприємствах, що могло визначитись на стані його здоров`я та вплинути на ступінь втрати професійної працездатності. Надана позивачем довідка МСЕК про встановлення ступеня втрати професійної працездатності не містить відомостей стосовно перенесення позивачем моральних страждань. Посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, наприклад, висновком експерта в галузі психології. Позивач частково втратив працездатність, а тому здібність до самообслуговування він має і не потребує стороннього догляду чи допомоги. Крім того, моральна шкода у зазначеній позивачем сумі у 325 000 грн. не доведена та є необгрунтованою, жодних належних та допустимих доказів в її обгрунтування не надано. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та покласти на позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач протягом тривалого періоду працював на підприємстві відповідача: з 06 грудня 2010 року по 09 січня 2012 року - підземним кріпильником 4-го розряду ТОВ Криворіжшахтобуд, з 10 січня 2012 року по 31 серпня 2012 року підземним гірничим майстром ТОВ Криворіжшахтобуд, з 01 вересня 2012 року по 31 жовтня 2014 року підземним кріпильником 4-го розряду на ТОВ Криворіжшахтобуд, з 01 листопада 2014 року по 22 січня 2015 року - кріпильником шахтобудівельного\~управління ПрАТ\~"Суха\~Балка".\~22\~січня 2015\~року звільнений\~за угодою\~сторін п.1\~ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-11). Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи Український науково-дослідний інститут промислової медицини № 40 від 11 січня 2024 року позивачу встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В. ЛН другого-третього ступеня (а.с.23-24). Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13 лютого 2024 року (за формою П-4), проведеного на АТ\~Кривбасзалізрудком, встановлено обставини виникнення хронічного професійного захворювання позивача, а саме: працюючи майстром гірничим (зайнятий повний робочий день на підземних роботах) га дільниці № 4 шахти Козацька (Гвардійська) АТ Кривбасзалізрудком у періоди з 13 вересня 1993 року по 27 липня 2007 року, з 18 лютого 2015 року по 08 січня 2018 року та з 04 березня 2019 року по 09 квітня 2020 року [PERSON] у підземних умовах видавав наряди робітникам на виконання робіт, відвідував робочі місця, перевіряв справність машин та обладнання, забезпечував безпечну організацію робті на дільниці у зміні. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень у роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрації аерозолів фіброгенної дії, що перевищували нормативні значення. Згідно медичного\~висновку лікарсько\~ експертної\~комісії Українського\~науково-дослідного\~інституту промислової\~медицини від\~11\~січня 2023\~року №\~40\~підставою для\~встановлення професійного\~характеру захворювання\~також послужив\~професійний маршрут:\~з 01\~лютого 2010\~року по\~30\~листопада 2010\~року майстер\~гірничий ПП\~Світекс,\~з 06\~грудня 2010\~року по\~10\~січня 2012\~року та\~01\~вересня 2012\~року по\~31\~жовтня 2014\~року підземним\~кріпильником 4-го\~розряду на\~ТОВ Криворіжшахтобуд\~ та\~з 01\~листопада 2014\~року по\~22\~січня 2015\~року на\~посаді кріпильника\~шахтобудівельного управління\~ПрАТ Суха\~Балка (а.с.12-14). З пункту 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 13 лютого 2024 року (за формою П-4), вбачається, що причиною виникнення хронічного професійного захворювання є rонцентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,6 рази (3,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3), згідно Наказу МОЗ України від 14.07.2020 № 1596 Про затвердження гігіснічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони. Згідно довідки МСЕК від 04 квітня 2024 року позивачу первинно встановлено 50 % втрати працездатності по ХОЗЛ та ІІІ групу інвалідності з 11 березня 2024 року безстроково. Позивачу противопоказана важка праця в умовах виробничого пилу та рекомендовано санаторно-курортне лікування та спостереження у сімейного лікаря (а.с.14 зворот, 15-16). У зв`язку з отриманими професійними захворюваннями позивач неодноразово звертався до закладів медичного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого та епікризами (а.с.20-22, 24 зворот, 25-27). Статтею 3\~Конституції\~України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46\~Конституції\~України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 153 Кодексу законів про працю України\~(далі -\~КЗпП України) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Згідно частин 1, 3 ст.3 Закону України Про охорону праці, роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Згідно\~ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Так, відповідно до ч.2\~ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 2371 КЗпП України\~передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Виходячи з наведених вимог закону, позицію представника відповідача щодо відсутності підстав для покладення на підприємство відповідальності за завдану шкоду, оскільки відсутня вина підприємства в її заподіянні, суд вважає такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки між сторонами склалися трудові правовідносини. При цьому, професійні захворювання виникли у позивача під час виконання останнім трудових обов`язків під час його роботи на ТОВ Криворіжшахтобуд ПрАТ Суха Балка, а отже наявні у зв`язку з цим всі підстави, передбачені ст.2371 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.2371 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я через виникнення у нього професійних захворювань, спричинених негативними виробничими факторами, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Зупиненням, а в подальшому й скасуванням права громадян, що потерпіли від нещасних випадків на виробництві, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону України\~Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.2371 КЗпП України\~їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 15 червня 2020 року у справі № 212/3137/17-ц зазначив, що невиконання роботодавцем обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, яке мало наслідком виникнення у позивача професійного захворювання, втрати працездатності й встановлення інвалідності, є підставою для відшкодування роботодавцем (його правонаступником) заподіяної працівнику моральної шкоди. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійне захворювання виникло у позивача у зв`язку з його роботою протягом 5 років на підприємстві відповідача у шкідливих умовах праці, що підтверджується дослідженими судом доказами. Судом встановлено, що через працю, у шкідливих умовах на підприємстві відповідача позивачу встановлено хронічне професійне захворювання, яке призвело до втрати працездатності у розмірі 50 % та ІІІ групу інвалідності безстроково, внаслідок чого у позивача порушено звичний спосіб життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди\~№ 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості,можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Європейський суд\~з\~прав\~людини зауважив,\~що\~оцінка\~моральної шкоди\~по\~своєму\~характеру є\~складним\~процесом,\~за\~винятком\~випадків коли\~сума\~компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Cуд враховує період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача протягом 4 років та 1 місяця, характер отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, встановлену групу інвалідності, стан здоров`я, тяжкість та невідворотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, і вважає необхідним, розумним та достатнім визначити розмір компенсації в сумі 190 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 325 000 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно дост.141 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в розмірі 1900 грн.

Outcome: partial