Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача [PERSON] надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між газопостачальною організацією ТОВ «Київоблгаз Збут» та споживачем природного газу [PERSON] , укладено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, на підставі підписання заяви приєднання. Позивачем надавались послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , а фактом приєднання відповідачки до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу за період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року, акцепт-фінансовий стан колонка «Обсяг», яка вказує на кількість спожитих обсягів газу, та оплата за газопостачання. Позивач відповідно до умов договору поставив відповідачу природній газ у необхідному для нього об`ємі (обсязі), а відповідач зобов`язаний був своєчасно оплачувати вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Станом на день звернення позивача до суду з вказаним позовом, відповідачем заборгованість за оплату послуг з газопостачання природного газу не погашена. На підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з [PERSON] , заборгованість за послуги з постачання природного газу в розмірі 14 335,17 грн., та судові витрати у розмірі 3 028 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 11.04.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу направлено рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (штрих-код Укрпошти 0600913846246), проте, відповідно до довідки відділення поштового зв`язку копія ухвали суду разом з доданими до неї документами, не вручені та повернуті на адресу суду «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відзив на позов надано до суду не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] . Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу в Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу (серія АЕ №299021) виданої 01 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21.05.2015 року. Таким чином, вказане товариство з 01 липня 2015 року виступало постачальником природного газу для споживачів, розташованих в Київській області. Відповідно до п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» ВР №329-VIII від 09.04.2015 р. НКРЕКП постановою №2496 від 30 вересня 2015 року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827. Згідно розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. 23.10.2018 року споживач [PERSON] , підписала заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500. Фактом приєднання [PERSON] до умов типового договору постачання природного газу є підписання заяви-приєднання, споживання природного газу, а також оплата за газопостачання (зокрема 20.04.2022 року у розмірі 50 грн., що підтверджується витягом оплати з банківського файлу). ТОВ «Київоблгаз збут» зобов`язався постачати природній газ у необхідному об`ємі, а [PERSON] в свою чергу взяла на себе зобов`язання оплачувати вартість природного газу згідно правил. В порушення умов договору та нормативних актів відповідачкою своєчасно та в повному обсязі не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року на особовому рахунку відповідачки № [NUMBER] утворилась заборгованість в розмірі 14 499,13 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Таким чином, у зв`язку з тим, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання, з неї підлягає стягненню сума заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 14 335,17 грн. Згідно ч. 1 ст. 141ЦПКУкраїни стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved