Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

У квітні\~2024\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~позовом про\~розірвання шлюбу,\~укладеного 22.06.2022 з відповідачем [PERSON] . Обґрунтовуючи позов позивач зазначає, що сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння і довіри. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки позитивного результату не дали, що призвело до фактичного розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин. Протягом останніх дев`яти місяців сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, у них відсутній спільний сімейний бюджет та відсутні взаємні зобов`язання. Шлюб існує формально, тому збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене позивач просила в судовому порядку шлюб розірвати, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати, судові витрати залишити за нею. В судове засідання позивач не з`явилася, у заяві від 01.04.2024 клопотала про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, правом подати відзив на позов не скористався. Враховуючи положення статті 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося (частина друга статті 247 ЦПК). Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. За матеріалами справи сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.06.2022 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 22.06.2022 Турійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №31). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.07.2022). Згідно з статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а також, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина третя статті 109 СК України, стаття 112 СК України). У пункті 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№ 11\~від 21.12.2007\~року надано роз`яснення, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів примирення. Згідно з статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві просила після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати. Судові витрати у справі необхідно залишити за позивачем відповідно до заявленого нею клопотання.

Outcome: approved