Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

11 квітня 2024 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами. Вказує, що [INFO] у с. Кімличка Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), що належало померлій на підставі сертифікату серії СМ № 027466. На час смерті [PERSON] проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, що відкрилася після смерті його дружини, але не переоформив її. Після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , спадщину фактично прийняла їхня спільна донька [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач прийняла та переоформила спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , а тому має право оформити спадщину, яка належала [PERSON] у зв`язку з чим звернулася до приватного нотаріуса Роменського районного суду Сумської області Юрченко А.М. Проте за відсутності оригіналу сертифікату серії СМ № 027466 на належну [PERSON] земельну частку (пай), вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на це спадкове майно. Просить визнати за позивачем [PERSON] у порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), площею 3,63 га, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ № 027466, який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 486 від 17 квітня 1996 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах представник позивача та позивач позов підтримали, представник відповідача визнав позовні вимоги у повному обсязі, усі учасники просили розглянути справу без їх присутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.9, 10). [INFO] у с. Кімличка Липоводолинського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 11). 16 квітня 1996 року на ім`я [PERSON] виготовлено сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу «Авангард», розміром 3,63 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж часток в натурі (на місцевості) (а.с. 8). Із довідки Липоводолинської селищної ради (Кімличанський старостинський округ) від 22 січня 2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] , [INFO] . Заповіт від її імені виконкомом Кімличанської сільської ради не посвідчувався. За даними Кімличанського старостинського округу, відомості щодо інших спадкодавців першої черги відсутні (а.с. 11). Із наданої інформації Липоводолинською державною нотаріальною конторою інформації від 8 травня 2024 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. 28 лютого 1994 року [PERSON] заповів усе своє майно дочці [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконкому Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області [PERSON] , 28 лютого 1994 року за реєстровим № 10 (а.с. 70-71). [INFO] у с. Кімличка Липоводолинського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 12). Із довідки Липоводолинської селищної ради (Кімличанський старостинський округ) від 21 лютого 2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] . Заповіт від його імені посвідчувався виконкомом Кімличанської сільської ради 28 лютого 1994 року за реєстровим № 10 (а.с. 54). Згідно з даними Спадкового реєстру від 30 березня 2023 року спадкова справа після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , не заводилася (а.с. 92) 3 березня 1998 року [PERSON] заповіла усе належне їй на день смерті майно своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконкому Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області [PERSON] 3 березня 1998 року за реєстровим № 14 (а.с.72). [INFO] у віці 78 років померла [PERSON] у м. морозовськ ростовської області російської федерації (а.с. 13). Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер ще [INFO] (а.с. 46). 28 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] у спільній письмовій заяві вказали про те, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті матері та наявність заповіту на них, про те, що ними пропущено строк для прийняття спадщини, який вони не будуть поновлювати, фактично в управління спадковим майном вони не вступали, та не заперечують, щоб спадщину прийняла [PERSON] . Заяву посвідчено нотаріусом морозовського нотаріального округу ростовської області 28 лютого 2017 року за реєстровим № 1-638 (а.с. 110-111). Відповідно до довідки Липоводолинської селищної ради (Кімличанський старостинський округ) Роменського району Сумської області від 16 лютого 2023 року [PERSON] , 1934 року народження, яка померла [INFO] , з дня свого народження та до 2000 року проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . На день відкриття спадщини після смерті [PERSON] за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. Заповіт від імені [PERSON] , який посвідчувався виконавчим комітетом Кімличанської сільської ради 3 березня 1998 року за реєстровим № 14 не змінювався та не відмінявся (а.с. 34). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 11 січня 2023 року визначено [PERSON] додатковий, тривалістю два місяці, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 14-17). У рішенні суду встановлено, що [PERSON] доводиться троюрідною бабою позивача [PERSON] та додатковий строк для прийняття спадщини їй надано, як спадкоємцю п`ятої черги. В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням суду, не потребують доказуванню. 1 березня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті троюрідної баби [PERSON] , заведено спадкову справу № 92/2023 (а.с. 31). 30 березня та 2 червня 2023 року [PERSON] отримала після смерті троюрідної баби [PERSON] три свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні частки (пай), що належала [PERSON] (сертифікат серії [NUMBER] від 16 квітня 1996 року), батьку [PERSON] - [PERSON] (сертифікат серії СМ №027325 від 16 квітня 1996 року), чоловіку [PERSON] - [PERSON] (сертифікат серії СМ №027390 від 16 квітня 1996 року), а також три свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки розташовані на території Кімличанської сільської ради та належали померлій на підставі державних актів (а.с. 105-107, 147-148). Із наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області інформації від 20 березня 2024 року вбачається, що Кімличанською сільською радою 26 червня 1995 року прийнято рішення про передачу землі в колективну власність, на підставі якого виданий державний акт на право колективної власності на землю САПТЗТ «Авангард». До державного акту доданий список членів господарства, до якого занесена [PERSON] , яка таким чином набула право на земельну частку (пай). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 027466, виданий на ім`я [PERSON] , зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 486 від 17 квітня 1996 року (а.с. 21). Із довідки приватного нотаріуса Роменського районного суду Сумської області Юрченко А.М. від 13 лютого 2024 року № 211/01-16 вбачається, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] видати [PERSON] не можливо через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) (а.с.20). Зважаючи на те, що спадщина після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася до 1 січня 2004 року, до спірних правовідносин у цій частині підлягає застосуванню ЦК УРСР (1963 року). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, будучи спадкоємцем першої черги, [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном та прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , а після його смерті спадщину аналогічним чином фактично прийняла дочка померлого - [PERSON] . До такого висновку суд дійшов зважаючи на надані органом місцевого самоврядування відомості, з яких вбачається, що на день смерті кожного зі спадкодавців, їхні спадкоємці проживали разом із ними та вступили у володіння спадковим майном. Щодо спадкових правовідносин, які виникли після смерті [PERSON] , застосуванню підлягають правила книги шостої ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України в п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Із матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем п`ятої черги, яка скориставшись визначеним їй судом додатковим строком належним чином прийняла спадщину, зокрема після смерті [PERSON] . Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У зв`язку з прийняттям Закону України «Про державний земельний кадастр» припинено виготовлення державних актів, а органи Держгеокадастру позбавлені можливості видати дублікат втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай). За наявності у матеріалах справи необхідних доказів належності померлій [PERSON] права на земельну частку (пай), суд вважає доведеним і факт належності їй зазначених майнових прав. Не зважаючи на ту обставину, що [PERSON] за життя не одержала сертифіката на право власності на земельну частку (пай), визначальним є те, що за життя спадкодавець набув право на земельну частку (пай), такий сертифікат було видано на її ім`я і його законність ніким не оспорюється. Тому, враховуючи, що батько спадкодавці [PERSON] - [PERSON] , вступивши у володіння спадковим майном після смерті дружини [PERSON] , успадкував після неї належне їй право на земельну частку, та відповідно після його смерті всю спадщину прийняла [PERSON] , а [PERSON] , будучи єдиною, що належним чином прийняла спадщину спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , але за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), площею 3,63 га, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату серії СМ № 027466, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 486 від 17 квітня 1996 року. Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування відсутні.

Outcome: approved