Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся через адвоката Дерев`янко Ірину Олександрівну до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: виконавчий комітет Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізького області, [PERSON] , про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обґрунтування позову зазначив, що позивач та відповідач уклали шлюб в 1997 році, який розірвано [INFO] . В шлюбі у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] . Після розірвання шлюбу колишнє подружжя поновили подружні стосунки, але шлюб більше не брали. [INFO] у таких стосунках у сторін народився син - [PERSON] . При цьому, [PERSON] при реєстрації народження дитини прийняла рішення відомості про батька вказати відповідно до ч. 1 ст.135 СК України. Згідно довідки виконавчого комітету Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, зазначено склад сім`ї [PERSON] , а саме: [PERSON] , [INFO] проживав за адресою: [ADDRESS] у складі сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Додатково зазначили, що позивач з народження дитини фактично виконував обов`язки батька, щодо дитини, проживали разом за однією адресою. [PERSON] , [INFO] вважав позивача своїм батьком від народження. Наразі немає можливості подати спільну заяву батьків до органу РАЦС про визнання батьківства, оскільки відповідач не мешкає за останньою відомою адресою. Разом з тим впорядкування документів та родинних відносин сторін є необхідність у внесенні змін актового запису про народження сина. Наразі в розпорядженні позивача немає документу, який підтверджує, що він є батьком [PERSON] , при цьому вважає себе біологічним батьком дитини, у зв`язку з цим є необхідність встановлення його батьківства в судовому порядку. Просили визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміні до актового запису про народження. Ухвалою суду від 23 січня 2024 року у вказаній справі було відкрито провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 11.03.2024 представником третьої особи [PERSON] надані письмові пояснення щодо позову, в яких зазначили, що у виконавчого комітету Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області наразі Федорівської сільської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області немає будь-якої можливості внести зміни до актового запису про народження дитини, тому вимоги позивача в цій частині задоволені не можуть бути. Вважали, що оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи відмови органу реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису про народження, то відсутній спір, тому просили у задоволенні позову відмовити. 03.04.2024 підготовче провадження у справі було закрито та призначено судовий розгляд. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Дерев`янко І.О. не з`явилися надали клопотання про розгляд справи їх відсутністю, наполягали на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явились, 06.05.2024 та 14.05.2024 надала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за її відсутності, оскільки вона проживає закордоном і з`явитися до суду немає можливості, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, повідомлялись про розгляд справи у встановленому судом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на визнання відповідачами позову, суд на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь- якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивач та відповідач уклали шлюб у 1997 році, який розірвано 23.06.2001, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого [PERSON] . відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району від 23.06.2001, актовий запис № 110 (а.с.7). Прізвище дружини після розірвання шлюбу - « [PERSON] ». В шлюбі у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON] . Після розірвання шлюбу колишнє подружжя поновили стосунки, але повторно шлюб не укладали. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим виконкомом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 04.10.2007, актовий запис № 24. Батьками дитини зазначено: батьком [PERSON] без зазначення приналежності до громадянства, матір`ю - [PERSON] , громадянка України (а.с.7 на звороті). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України № 00035396444 від 15.04.2022 при складені актового запису № 24 від 04.10.2007 виконавчим комітетом Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області щодо народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені зі слів матері як [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки виконавчого комітету Федорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області № 306 від 16.10.2023, наданої [PERSON] , [INFO] , про те, що він дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] у складі сім`ї: батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , сестра - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого органом 2301 від 04.06.2022 [PERSON] народився [INFO] в с. Чубарівка Пологівського району Запорізької області, має рнокпп [NUMBER] (а.с.9). Останній не має зареєстрованого місця проживання, але зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 19.04.2022 № 2304-5001184266 (а.с.10-11). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 22.08.2018 Пологівським РС УДМС України в Запорізькій області, [PERSON] народився [INFO] в с. Кохане, Токмакського району Запорізької області, має зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , фактично проживає за зареєстрованим місцем внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 14.04.2023 № 2304-5001052704 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, рнокпп [NUMBER] (а.с.5-6,12). Відповідачем [PERSON] зазначені у позові обставини не заперечувалися та були визнані у повному обсязі в її письмових заявах, зокрема те, що позивач з народження дитини фактично виконував обов`язки батька щодо неї, проживали разом за однією адресою. [PERSON] , [INFO] , вважав позивача своїм батьком від народження. Наразі немає можливості подати спільну заяву батьків до органу РАЦС про визнання батьківства, оскільки відповідач не мешкає за останньою адресою реєстрації місця перебування як внутрішньо переміщеної особи, оскільки виїхала закордон, повертатися до України найближчим часом намірів немає. Разом з тим для впорядкування документів та родинних відносин сторін є необхідність у внесенні змін до актового запису про народження сина сторін. На теперішній час в розпорядженні позивача немає документу, який підтверджує, що він є батьком [PERSON] , при цьому він вважає себе біологічним батьком дитини, у зв`язку з цим є необхідність встановлення його батьківства в судовому порядку. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Згідно положень ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини та за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. В ч. 5 ст. 128 СК України зазначено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.3, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи. Також, судом приймається до уваги те, що сама матір дитини не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та визнала обставини, які останнім наведені у позові. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Суд, з урахуванням інтересів позивача та [PERSON] , враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що відповідач визнала пред`явлений позов і визнання нею позову не суперечить закону, враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе його задовольнити. Питання щодо стягнення судових витрат з відповідача позивач не порушував, тому суд вважає за необхідне залишити їх на останнім.

Outcome: approved