Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації та просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 14.12. 2011 року, видане Бузинівською сільською радою Іванівського району Одеської області [PERSON] на 3/4 частини будівель та споруд за адресою : [ADDRESS] «з» та скасувати його державну реєстрацію. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що їй належить на праві власності 49/100 одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд за адресою : [ADDRESS] , згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договору дарування від 23 серпня 2018 року. 16.06.2021 року вона уклала з Іванівською селищною радою Березівського (Іванівського) району Одеської області договір про відшкодування втрат бюджету Іванівської селищної ради від недоотримання коштів за фактичне землекористування земельної ділянки площею 0,7200 га та сплачує відповідні кошти. Виявилося що договір оренди землі під даною нерухомістю, позивачка [PERSON] укласти не може, так як 3/4 даного об`єкту належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 14.12.2011 року, видане Бузинівською сільською радою Іванівського району Одеської області, копія якого додається. В даному свідоцтві вказано, що у власності [PERSON] є майданчики для зерна, № [NUMBER] та № [NUMBER] , які не є об`єктами нерухомості. Крім того, у [PERSON] не може бути у власності 3/4 даного об`єкта, так як [PERSON] належить 49/100 цього об`єкта нерухомого майна. Таким чином, має місце математична помилка при визначенні часток у кожного власника. Реєстрація права власності на майданчики для зерна, що представляють собою заасфальтовані земельні ділянки , є незаконною та такою, що призвела до неправильного обчислення часток майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Відповідач по справі [PERSON] подав на дану позовну заяву відзив, в якому зазначив, що з позовними вимогами не погоджується, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно САЕ-542337 від 14.12.2011 року 3/4 частини вказаної нежитлової будівлі та споруд за адресою: [ADDRESS] «з» належить [PERSON] на праві приватної власності. Право власності зареєстроване за [PERSON] в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 287342215 від 29.11.2021 року. [PERSON] отримав у власність 3/4 частин будівель та споруд: Мех. тік у комплекті 1/4 покритого, та 1/4 непокритого току, 2 асфальтовані майданчики для зерна, сторожка та огорожа току, 1/2 частка вагової мехтоку, вежу Рожновського, артсвердловину, комплекс «Буск», автопідйомник, що розташовані за адресою: [ADDRESS] «з» згідно рішення Виконавчого комітету Бузинівської сільської Ради Іванівського району Одеської області номер 79 виконком № 11 від 30.09.2011 року. Ця нерухомість була викуплена [PERSON] як умовні майнові паї у власників паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується договорами купівлі-продажу часток майнових паїв, актами приймання- передання майна та іншими документами, доданими до відзиву. Вважає, що ніякої помилки при видачі йому свідоцтва про право власності не було. Він отримав свідоцтво про право власності на законних підставах, згідно встановленого законом порядку. Більш до того раніше ніж [PERSON] , який подарував своє майно позивачці. Лише з позовної зави [PERSON] відповідач дізнався про те, рішенням Іванівського районного суду Одеської області 04.11.2014 року по справі 499/948/14-ц задоволено позовну заяву попереднього власника нерухомості, [PERSON] , до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно та визнано за Taxa Мохамадом Валідом право власності на 49/100 частин одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі та споруд, яка складається із : складається із : мех. Току та ЗАВ-40 VI, розташованого в [ADDRESS] . Цілком очевидно що справу 499/948/14-ц неправомірно розглянуто без участі [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] 30 листопада 2021 р. подано апеляційну скаргу на рішення Іванівського районного суду Одеської області 04.11.2014 року у справі 499/948/14-ц. Відповідно до ухвали суду від 25 травня 2022 року було об`єднано справи №499/812/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації та №499/141/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації в одне провадження виходячи з того, що у вище згаданих справах позовні вимоги виникли з одних правовідносин, то об`єднання справ в одне провадження є доцільним, оскільки сприятиме процесуальній економії часу та швидкому розгляду справ, виконанню завдання цивільного судочинства. У цивільній справі №499/141/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації позивач [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтував наступними обставинами. 14.12.2011 року виконавчим комітетом Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності САЕ-542337 на 3/4 будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з». Вказане свідоцтво про права власності САЕ-542337 зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Іванівське бюро технічної інвентаризації». Окрім [PERSON] власником решти будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» стали [PERSON] (свідоцтво про право власності [NUMBER] ) та [PERSON] (свідоцтво про право власності САЕ-542365). Загальний перелік об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» є: Мехтік полощею 2681,6 кв.м.; Склад насіневий площею 1434 кв.м.; Будівля вагової площею 160,5 кв.м.; Будівля прохідної площею 2,3 кв.м.; Майданчик для зерна №1 площею 1721 кв.м.; Майданчик для зерна №2 площею 1721 кв.м.; Комплекс «БУСК» в кількості 1 шт.; Артсвердловина 102 пог. метра; Вежа Рожновського 9 пог. метра; Огорожа 741,7 кв.м. Згідно з примітками до свідоцтва про право власності САЕ-542337 на 3/4 будівель та споруд в користування [PERSON] перейшли: 1/4 частки Мехтоку; 1/4 частки будівлі вагової; майданчик для зерна № [NUMBER] , майданчик для зерна №2, будівля прохідної, комплекс «БУСК», Артсвердловина, вежа Рожновського. В користуванні співвласника [PERSON] згідно свідоцтва про право власності САВ-771781 відійшли 1/8 частки мехтоку, 1/4 частки складу насіневого, частки будівлі вагової. Зазначене в свідоцтві нерухоме майно було викуплено [PERSON] , як умовні майнові паї у власників паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується договорами купівлі-продажу часток майнових паїв та актами приймання- передання майна. З вересня 2011 року [PERSON] орендується земельна ділянка площею 1,2 га на якій власне і розміщуються об`єкти нерухомості, яким він володіє згідно свідоцтва про право власності САЕ-542337. Однак як йому стало відомо в листопаді 2021 року громадянка [PERSON] набула в 2018 році право власності на 49/100 частин будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» відповідно до договору дарування, що укладений між Таха Мохамад Валід (дарувальник) та Відповідачем 2. Загальна площа мехтоку самовільно визначена приватним нотаріусом, що засвідчував договір дарування, зазначена в розмірі 5463,7 кв.м. В свою чергу [PERSON] набув право власності на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області по справі 499/948/14-ц 49/100 частин будівлі та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] і складаються з мехтоку та ЗАВ-40 VI. Однак вже в своєму позові (додається) у справі №499/812/21 відповідач 1 зазначає, що їй на праві власності належить тільки 49/100 частин будівлі та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» і складаються з мехтоку та ЗАВ-40 VI, а в загалі у всьому комплексі об`єктів. З системного аналізу рішення суду та договору дарування вбачається очевидне, що предмет договору та резолютивна частини судового рішення відрізняються за своєю суттю. Так в судовому рішенні зазначено, що за позивачем визнається право власності на частину одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі, а в договорі дарування зазначається як об`єкт дарування частки одноповерхових кам`яних нежитлових будівель. Тобто договором дарування фактично подаровано об`єкти нерухомості на які у дарувальника навіть не було права власності. Більш до того договором дарування та рішенням суду взагалі не визначені частки та інші об`єкти нерухомості що входять до комплексу будівель та споруд. Іванівським районним судом Одеської області по справі 499/948/14-ц не досліджувався загальний обсяг об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» та хто є співвласниками цього майнового комплексу, що складається не з одного об`єкту нерухомості та в яких долях вони належать співвласникам. Так Іванівським районним судом Одеської області по справі 499/948/14-ц не було залучено [PERSON] до розгляду даної справи, як співвласника об`єкту нерухомості, щодо якого визначались частки в нерухомому майні. Так само судом по справі 499/948/14-ц не було досліджено відомості що наявні в органі державної реєстрації об`єктів нерухомості. З цього приводу [PERSON] як тільки дізнався про існування рішення Іванівського районного суду Одеської області по справі 499/948/14-ц подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду. Суд апеляційної інстанції знайшов поважними підстави пропуску подачі апеляційної скарги, поновив його, відкрив апеляційне провадження та призначив справу до розгляду на 28 березня 2022 року. Про факт існування рішення Іванівського районного суду Одеської області по справі 499/948/14-ц так і договору дарування від 23 серпня 2018 року, що укладений між Таха Мохамад Валід (дарувальник) та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. [PERSON] стало відомо в листопаді 2021 року з цивільної справи 499/812/21. По вказані справі 499/812/21 [PERSON] подала позов до [PERSON] про визнання недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтва про право власності на 3/4 частини будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з». З огляду на те, що правовстановлюючі документи [PERSON] не відповідають закону вважає за доцільне поновити його порушені права шляхом визнання договору дарування від 23 серпня 2018 року, що укладений між Таха Мохамад Валід (дарувальник) та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. не дійсним. Судом встановлено, що відзив на позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації відповідачами не подавався. 05 квітня 2023 року відповідно до ухвали суду задоволено клопотання [PERSON] про залучення в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача (первісного) у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації : [PERSON] , що мешкає за адресою: Одеська обл., Березівський р-н, с. Богунове, ідентифікаційний номер не відомий, засоби зв`язку не відомі;- [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , засоби зв`язку не відомі;- [PERSON] , що мешкає за адресою: Одеська обл., Березівський р-н, с. Конопляне, ідентифікаційний номер не відомий, засоби зв`язку не відомі;- [PERSON] що мешкає за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , засоби зв`язку не відомі. 13 грудня 023 року позивачем [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він послався, що відповідно до проведеної технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна за адресою [ADDRESS] «з», що перебувають у власності [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] , та користуванні [PERSON] вбачається очевидна арифметична помилка в документах що посвідчують відповідне право власності/користування вказаних осіб. ТОВ «Нове БТІ» було виконано інвентаризацію та надано довідку про розрахунок часток об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] «з» №3894/1/07-23 від 19.09.2023. Оскільки наявні дві позовні заяви, які посилаються на неправильно розраховані частки в нерухомому майні, то є необхідність у їх приведенні до правовстановлюючих документів та відповідно є необхідність у збільшенні розміру позовних вимог та відповідно подав позовну заяву з урахуванням збільшених позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації перерозподіл часток співвласників та просив суд - визнати не дійсним договір дарування укладений 23.08.2018 року між Таха Мохамад Валід (дарувальник) та [PERSON] (обдаровувана), що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. та зареєстрований в реєстрі за №2083 та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27624562, яким проведено державну реєстрацію права власності за [PERSON] 49/100 часток одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з»; -визнати наступні частки у праві власності/користування в комплексі будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з»: - у власності [PERSON] -1/4 частина мехтоку літ.А загальною площею 1002,4 кв.м, /4 частина автовагової літ.В загальною площею 16,7 кв.м, прохідна літ.Г загальною площею 18,4 кв.м, майданчик для зерна N01 -1, майданчик для зерна N02 - II, комплекс «БУСК» - III, артсвердловина - IV, вежа Рожновського - V. Загальна площа частки становить 1345,8 кв.м, що складає 194/1000 частин комплексу будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з»; - \~ \~ \~ \~у власності [PERSON] - 1/8 частка мехтоку літ.А загальною площею 501,2 кв.м, 1/4 частина складу насіневого літ.Б загальною площею 319,7 кв.м, 1/4 частина автовагової літ.В загальною площею 8,3 кв.м., що складає 155/1000 частин комплексу будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з»;- \~ \~ \~ \~у власності [PERSON] - 1/2 частина мех.току літ.А загальною площею 2004,8 кв.м, ЗАВ-40 - VI, що складає 376/1000 частин комплексу будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з»;- \~ \~ \~ \~у власності [PERSON] - 1/4 частини автовагової літ.В загальною площею 8,3 кв.м, 1/8 частина мех.тіку літ.А загальною площею 501,2 кв.м, 1/4 частина складу насіневого літ.Б загальною площею 319,6 кв.м. що складає 155/1000 частин комплексу будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з»;- \~ \~ \~ \~у користуванні [PERSON] - 1/2 частина складу насіннєвого літ.Б загальною площею 638,4кв.м (за фактичним користуванням приміщення 1 - склад зерна) що складає 120/1000 частин комплексу будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з». Стосовно позову в редакції зі збільшеними позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації перерозподіл часток співвласників суд зазначає наступне. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] відзив на позов зі збільшеними позовними вимогами не подавали. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, що не заперечує, що визначення його частки у розмірі -1/4 частини автовагової літ.В загальною площею 8,3 кв.м, 1/8 частина мех.тіку літ.А загальною площею 501,2 кв.м, 1/4 частина складу насіневого літ.Б загальною площею 319,6 кв.м. що складає 155/1000 частин комплексу будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з» та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Отже по суті заяви відповідач [PERSON] проти позовних вимог щодо нього не заперечує. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, що не заперечує, що визначення його частки у розмірі -1/8 частка мехтоку літ.А загальною площею 501,2 кв.м, 1/4 частина складу насіневого літ.Б загальною площею 319,7 кв.м, 1/4 частина автовагової літ.В загальною площею 8,3 кв.м., що складає 155/1000 частин комплексу будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з» та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Отже по суті заяви відповідач [PERSON] проти позовних вимог щодо нього не заперечує. Відповідач [PERSON] , відзив на позов не подав, заперечень не вносив, у судове засідання будучи належним чином повідомлений не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв клопотань не надавав, тому суд визнає його неявку з неповажних причин, та за можливе проводити слухання справи у його відсутність за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явились, , представник надав клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна також клопотала про розгляд справи у її відсутність. [PERSON] та його представник відзив на позов не подав, заперечень не вносив, у судове засідання будучи належним чином повідомлений не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв клопотань не надавав, тому суд визнає його неявку з неповажних причин, та за можливе проводити слухання справи у його відсутність за наявними матеріалами справи. Позивачка [PERSON] та її представник не з`явились у судове засідання, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність наполягали на своїх позовних вимогах та заперечували проти позову [PERSON] . Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасників по справі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Фактичні обставини, встановлені судом. Стосовно позову [PERSON] до [PERSON] треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним та скасування державної реєстрації суд встановив та зазначає наступне. Позивачка [PERSON] заявляє про недійсність свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12. 2011 року, видане Бузинівською сільською радою Іванівського району Одеської області [PERSON] на 3/4 частини будівель та споруд за адресою : [ADDRESS] «з» та просить скасувати його державну реєстрацію. Посилається, що їй належить на праві власності 49/100 одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд за адресою : [ADDRESS] , згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договору дарування від 23 серпня 2018 року. Зазначає що 3/4 даного об`єкту належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про права власності на нерухоме майно від 14.12.2011 року, видане Бузинівською сільською радою іванівського району Одеської області, копія якого додається. В даному свідоцтві вказано, у власності [PERSON] є майданчики для зерна, № [NUMBER] та № [NUMBER] , які не є об`єктами нерухомості. Крім того, у [PERSON] не може бути у власності 3/4 даного об`єкта, так як [PERSON] належить 49/100 цього об`єкта нерухомого майна. Таким чином, має місце математична помилка при визначенні часток у кожного власника. Реєстрація права власності на майданчики для зерна, що представляють собою заасфальтовані земельні ділянки , є незаконною та такою, що призвела до неправильного обчислення часток майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Відповідач заперечив ці доводи та обґрунтування та посилається, що ніякої помилки при видачі йому свідоцтва про право власності не було. Він отримав свідоцтво про право власності на законних підставах, згідно встановленого законом порядку. Більш до того раніше ніж [PERSON] , який подарував своє майно позивачці. Лише з позовної зави [PERSON] відповідач дізнався про те, рішенням Іванівського районного суду Одеської області 04.11.2014 року по справі 499/948/14-ц задоволено позовну заяву попереднього власника нерухомості, [PERSON] , до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, [PERSON] , про визнання права власності на нерухоме майно та визнано за Taxa Мохамадом Валідом право власності на 49/100 частин одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі та споруд, яка складається із : складається із : мех. Току та ЗАВ-40 VI, розташованого в [ADDRESS] . Цілком очевидно що справу 499/948/14-ц неправомірно розглянуто без участі [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] 30 листопада 2021 р. подано апеляційну скаргу на рішення Іванівського районного суду Одеської області 04.11.2014 року у справі 499/948/14-ц. Суд оцінивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та підтверджені жодним належним доказом по справі. В свою чергу судом досліджено матеріали справи №499/948/14-ц, з якої вбачається, що постановою Одеського апеляційного суду від 28.03.2022 рішення Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, про визнання права власності на нерухоме майно - залишено без задоволення. Отже згідно даного рішення скасовано право власності попереднього власника нерухомого майна, який відчужив згідно договору дарування позивачці [PERSON] дане нерухоме майно. Отже позивачкою по справі [PERSON] не доведено суду ту обставину, що арифметична помилка в розрахунку частин наявна саме у відповідача [PERSON] , тому суд не може визнати позовні вимоги та обставини на які позивачка посилається такими, що є обґрунтовані та законні. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що даний позов задоволенню не підлягає. Розглядаючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Ланіна Вікторія Іванівна про визнання договору дарування недійсним та скасування його державної реєстрації перерозподіл часток співвласників суд встановив наступні факти. 14.12.2011 року виконавчим комітетом Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності САЕ-542337 на 3/4 будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з». Вказане свідоцтво про права власності САЕ-542337 зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Іванівське бюро технічної інвентаризації». Окрім [PERSON] власником решти будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» стали [PERSON] (свідоцтво про право власності [NUMBER] ) та [PERSON] (свідоцтво про право власності САЕ-542365). Загальний перелік об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» є: Мехтік полощею 2681,6 кв.м.; Склад насіневий площею 1434 кв.м.; Будівля вагової площею 160,5 кв.м.; Будівля прохідної площею 2,3 кв.м.; Майданчик для зерна №1 площею 1721 кв.м.; Майданчик для зерна №2 площею 1721 кв.м.; Комплекс «БУСК» в кількості 1 шт.; Артсвердловина 102 пог. метра; Вежа Рожновського 9 пог. метра; Огорожа 741,7 кв.м. Згідно з примітками до свідоцтва про право власності САЕ-542337 на 3/4 будівель та споруд в користування [PERSON] перейшли: 1/4 частки Мехтоку; 1/4 частки будівлі вагової; майданчик для зерна № [NUMBER] , майданчик для зерна №2, будівля прохідної, комплекс «БУСК», Артсвердловина, вежа Рожновського. В користуванні співвласника [PERSON] згідно свідоцтва про право власності САВ-771781 відійшли 1/8 частки мехтоку, 1/4 частки складу насіневого, частки будівлі вагової. Зазначене в свідоцтві нерухоме майно було викуплено [PERSON] , як умовні майнові паї у власників паїв членів колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується договорами купівлі-продажу часток майнових паїв та актами приймання- передання майна. З вересня 2011 року [PERSON] орендується земельна ділянка площею 1,2 га на якій власне і розміщуються об`єкти нерухомості, яким він володіє згідно свідоцтва про право власності САЕ-542337. Однак як йому стало відомо в листопаді 2021 року громадянка [PERSON] набула в 2018 році право власності на 49/100 частин будівель та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» відповідно до договору дарування, що укладений між Таха Мохамад Валід (дарувальник) та Відповідачем 2. Загальна площа мехтоку самовільно визначена приватним нотаріусом, що засвідчував договір дарування, зазначена в розмірі 5463,7 кв.м. В свою чергу [PERSON] набув право власності на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області по справі 499/948/14-ц 49/100 частин будівлі та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» і складаються з мехтоку та ЗАВ-40 VI. Однак вже в своєму позові (додається) у справі №499/812/21 відповідач 1 зазначає, що їй на праві власності належить тільки 49/100 частин будівлі та споруд, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» і складаються з мехтоку та ЗАВ-40 VI, а в загалі у всьому комплексі об`єктів. З системного аналізу рішення суду та договору дарування вбачається очевидне, що предмет договору та резолютивна частини судового рішення відрізняються за своєю суттю. Так в судовому рішенні зазначено, що за позивачем визнається право власності на частину одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі, а в договорі дарування зазначається як об`єкт дарування частки одноповерхових кам`яних нежитлових будівель. Тобто договором дарування фактично подаровано об`єкти нерухомості на які у дарувальника навіть не було права власності. Більш до того договором дарування та рішенням суду взагалі не визначені частки та інші об`єкти нерухомості що входять до комплексу будівель та споруд. Іванівським районним судом Одеської області по справі 499/948/14-ц не досліджувався загальний обсяг об`єктів нерухомості, що розташовані за адресою [ADDRESS] «з» та хто є співвласниками цього майнового комплексу, що складається не з одного об`єкту нерухомості та в яких долях вони належать співвласникам. Так Іванівським районним судом Одеської області по справі 499/948/14-ц не було залучено [PERSON] до розгляду даної справи, як співвласника об`єкту нерухомості, щодо якого визначались частки в нерухомому майні. Так само судом по справі 499/948/14-ц не було досліджено відомості що наявні в органі державної реєстрації об`єктів нерухомості. З цього приводу [PERSON] як тільки дізнався про існування рішення Іванівського районного суду Одеської області по справі 499/948/14-ц подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду. Суд апеляційної інстанції знайшов поважними підстави пропуску подачі апеляційної скарги, поновив його, відкрив апеляційне провадження та призначив справу до розгляду на 28 березня 2022 року. Про факт існування рішення Іванівського районного суду Одеської області по справі 499/948/14-ц так і договору дарування від 23 серпня 2018 року, що укладений між Тоха Мохамад Валід (дарувальник) та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. [PERSON] стало відомо в листопаді 2021 року з цивільної справи 499/812/21. По вказані справі 499/812/21 [PERSON] подала позов до [PERSON] про визнання недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтва про право власності на 3/4 частини будівель та споруд за адресою [ADDRESS] «з». З огляду на те, що правовстановлюючі документи [PERSON] не відповідають закону вважає за доцільне поновити його порушені права шляхом визнання договору дарування від 23 серпня 2018 року, що укладений між Таха Мохамад Валід (дарувальник) та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. не дійсним. [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на ту обставину, що відповідно до проведеної технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна за адресою [ADDRESS] «з», що перебувають у власності [PERSON] , [PERSON] ( [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] , та користуванні [PERSON] вбачається очевидна арифметична помилка в документах що посвідчують відповідне право власності/користування вказаних осіб. ТОВ «Нове БТІ» було виконано інвентаризацію та надано довідку про розрахунок часток об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] «з»№3894/1/07-23 від 19.09.2023. Згідно довідки про розрахунок часток об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] «з» від 19 вересня 2023 року за технічними показниками та

Outcome: approved