Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Представник позивача ЧМР звернувся до суду із позовом про стягнення безпідставно збережених коштів до відповідачки [PERSON] . В позові посилається на те, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером: 7310136900:48:004:0050, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстрована 15.01.2008 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна №364190774 від 01.02.2024 [PERSON] з 05.04.2019 року є власником нерухомого майна (будівля, клуб), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (документи, подані для державної реєстрації: договір про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю, посвідчений 27.06.2018 року державним нотаріусом Другої чернівецької державної нотаріальної контори Суружіу Н.Д., реєстровий №820, дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хусід С.М. та зареєстрований у реєстрі за №324). Відповідно до витягну з технічної документації про нормальну грошову оцінку від 30.07.2021 року №937, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: вул.Васіле Александрі, 101-В в м.Чернівці, 58025, становить 610 219,00 гривень. На підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 7310136900:48:004:0050, площею 0,1247 га., [ADDRESS] від 21.10.2022 №НВ-9903720812022 від 02.10.2023 №НВ№9929079322023 від 05.02.2024 №НВ №9921264812024 департаментом проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування [PERSON] без належних на те правових підстав в період з 05.04.2019 року по 06.02.2024 року зазначеною земельною ділянкою на суму 100 545,13 гривень. Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради направив листа від 25.10.2022 року №24/01-08-/3-04/4/1705 на адресу [PERSON] в якому вказано про необхідність оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, однак відповіді не отримано. Департамент урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради листом від 06.02.2024 №24/01-08/3-04/4/154 звертався до [PERSON] з вимогою сплатити кошти за факт користування земельною ділянкою, однак листи поверталися у зв`язку з закінченням терміну зберігання та неправильно зазначена ( відсутня) адреса. Станом на 20.03.2024 року [PERSON] кошти не сплатила, жодних відповідей, заперечень, листів чи клопотань, або інших документів з викладом власної позиції до Чернівецької міської ради направлено не було. Просить суд стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Чернівецької міської ради (площа Центральна, 1 м.Чернівці, 58002, код ЄДРПОУ: 36068147) безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у сумі 100 545,13 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь Чернівецької міської ради сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 гривень. Представник позивача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею спадкового майна, яке складається з 18/1000 ідеальної частки нежитлових приміщень, а саме: в будівлі літ. «С» - приміщення 1-1 площею 25,6 кв.м., 1-2 площею 105,60 кв.м., загальною площею - 131,2 кв.м., що знаходяться в [ADDRESS] , які належали померлій [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу частки нежилих приміщень (а.с. 18). Договором про поділ нерухомого майна, що є спільною частковою власністю від 27 червня 2018 року [PERSON] виділено в натурі з нежитлових приміщень, а саме: в будівлі клубу літ.С: 1-1 приміщення площею 25,60 кв.м., 1-2 приміщення площею 105,60 кв.м., загальною площею 131,20 кв.м., розташованих у [ADDRESS] , відокремлені 18/1000 частки, що є спільною частковою власністю (а.с.19-22). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №364190774 від 01.02.2024 [PERSON] з 05.04.2019 року є власником нерухомого майна (будівля, клуб), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером: 7310136900:48:004:0050, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , зареєстрована 15.01.2008 року (а.с.24-29). Відповідно до витягну з технічної документації про грошову оцінку від 30.07.2021 року №937, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , 58025 становить 610 219,00 гривень (а.с.17). На підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 7310136900:48:004:0050, площею 0,1247 га. по [ADDRESS] від 21.10.2022 №НВ-9903720812022 від 02.10.2023 №НВ№9929079322023 від 05.02.2024 №НВ №9921264812024 департаментом проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування [PERSON] без належних на те правових підстав в період з 05.04.2019 року по 06.02.2024 року зазначеною земельною ділянкою на суму 100 545,13 гривень (а.с. 13). Листами Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 25.10.2022 року №24/01-08-/3-04/4/1705 та №24/01-08/3-04/4/154 від 06.02.2024 [PERSON] повідомлено про необхідність оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та з вимогою сплатити кошти за факт користування земельною ділянкою, однак листи поверталися у зв`язку з закінченням терміну зберігання та неправильно зазначена ( відсутня) адреса. (а.с.7-12). Частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Правові підстави користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізуються через право постійного користування або право оренди. Частиною 1 статті 93 і статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 ЗК України). Принцип платного використання землі також передбачено статтею 206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Водночас згідно зі статтями 122-124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі". Водночас ЗК України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до частин 1, 2 статті 120 цього Кодексу у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті1212 ЦК України. Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від20.09.2018 у справі №925/230/17 . Підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна відповідачка [PERSON] , як власник цього майна стала фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості по [ADDRESS] , тому із цього часу у неї виник обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Єдиною формою здійснення плати за користування спірною земельною ділянкою для відповідача, як землекористувача, могла бути орендна плата. Таким чином, розмір безпідставно збережених коштів за користування спірною земельною ділянкою має визначатися як розмір неодержаної орендної плати за землю. У пункті 289.1статті 289ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Отже, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, який підтверджує дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 100 545,13 гривень на користь Чернівецької міської ради. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору на користь Чернівецької міської ради в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved