Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] отриману допомогу по безробіттю в розмірі 3356,03 грн та сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернулася до Бердичівської філії Житомирського обласного центру зайнятості з приводу набуття статусу безробітної. Згідно даних довідника ПОУ(ЄДРС) було встановлено, що громадянка [PERSON] була зареєстрована, як приватний підприємець з 10.09.1966 по 09.09.2014. Відповідно до записів у трудовій книжці [PERSON] з 08.10.2000 по 30.01.2001 та з 19.07.2012 по 12.11.2012 отримувала допомогу по безробіттю в Житомирському міському центрі зайнятості. Житомирським МЦЗ було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по безробіттю гр. [PERSON] . За результатом проведеної перевірки складено Акт від 25.01.2023 № 28 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Актом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна з 07.11.2000 по 28.03.2001 та з 19.07.2012 по 13.11.2012. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців [PERSON] була зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 10.09.1996 по 09.09.2014. [PERSON] перебуваючи на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна з 07.11.2000 по 28.03.2001 та з 19.07.2012 по 13.11.2012 належала до зайнятого населення з 10.09.1996 по 09.09.2014. За період перебування на обліку в центрі зайнятості з 18.12.2000 по 30.01.2001 гр [PERSON] отримала допомогу по безробіттю у розмірі 102,83 грн. та з 19.07.2012 по 12.11.2012 отримала допомогу по безробіттю у розмірі 3253,20 грн. Загальна сума заборгованості 3356,03 грн. З метою досудового врегулювання спору Житомирським МЦЗ відповідачу було направлено претензію з вимогою повернути кошти в сумі 3356,03 грн з попередженням про вирішення питання повернення зазначених коштів в судовому порядку у разі відмови повернути їх добровільно. У подальшому 29.05.2023 та 07.09.2023 відповідачу повторно було надіслано повідомлення про необхідність повернення коштів, проте відповідач заборгованість не повертає. Відповідач була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного під особистий підпис у заяві про надання статусу безробітного від 07.11.2000 та від 19.07.2012. Відповідач не повідомила спеціаліста з працевлаштування про те, що вона є зайнятою особою та обманним шляхом продовжувала перебувати на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості, та отримувати допомогу по безробіттю. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 21.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, остання не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являлася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). При цьому, судом враховано, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначені правові, фінансові та організаційні засади загальнодержавного соціального страхування на випадок безробіття. Пунктом 1 ст. 1 вказаного закону передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Пунктом 2 ч. 1 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або індивідуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Частиною 2 ст. 36 вказаного Закону передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до вимог ч. 3 статті 36 вказаного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України № 60/62 від 13.02.2009, передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 633 України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Згідно ч. 1 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 07.11.2020 позивач зверталася до Житомирського міського центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної із зазначенням, що вона не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності та трудовою діяльністю не займається, доходу не отримує, що підтверджується її заявою. Відповідно до записів у трудовій книжці [PERSON] , з 08.10.2000 по 30.01.2001 та з 19.07.2012 по 12.11.2012 отримувала допомогу по безробіттю в Житомирському міському центрі зайнятості. Житомирським МЦЗ було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення по безробіттю гр. [PERSON] . За результатом проведеної перевірки складено Акт від 25.01.2023 №28 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, яким встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна з 07.11.2000 по 28.03.2001 та з 19.07.2012 по 13.11.2012. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 10.09.1996 по 09.09.2014. За період перебування на обліку в центрі зайнятості з 18.12.2000 по 30.01.2001 гр. [PERSON] отримала допомогу по безробіттю у розмірі 102,83 грн, що підтверджується архівною довідкою № 126 від 31.01.2023 та з 19.07.2012 по 12.11.2012 отримала допомогу по безробіттю у розмірі 3253,20 грн, що підтверджується довідкою № 36 від 25.01.2023, виданими Житомирським обласним центром зайнятості. Загальна сума 3356,03 грн. Житомирським обласним центром зайнятості відповідачу було направлено претензію №242/03/23 від 14.02.2023 з вимогою повернути безпідставно виплачену допомогу по безробіттю в сумі 3356,03 грн. У подальшому 29.05.2023 та 07.09.2023 відповідачу повторно було надіслано повідомлення про необхідність повернення коштів. Таким чином, оскільки [PERSON] під час перебування на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна, була зареєстрована як приватний підприємець і в розумінні ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» належала до зайнятого населення, тому їй було безпідставно нараховано допомогу по безробіттю в сумі 3356,03 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved