Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 15251,26 грн. В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2021 у справі № 348/1502/21 задоволено позов [PERSON] : визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 13.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 10737. По виконавчому провадженню № 62963447 було стягнуто 16918,78 грн. Позивач вважає, що на підставі ст. 1212 ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 15251,26 грн., набуті відповідачем безпідставно внаслідок виконання вищевказаного виконавчого напису. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2024 вказану цивільну справу направлено до Печерського районного суду м. Києва за підсудністю. Ухвалою суду від 13.02.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2021 у справі № 348/1502/21 задоволено позов [PERSON] : визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 13.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 10737, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №R53113272355B від 08.06.2012 в розмірі 19148,40 грн. та плати за його вчинення в розмірі 300,00 грн. , загальною сумою 19448,40 грн (а.с. 8-10). Згідно з копією відповіді приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. від 11.12.2023 № 01-20/8352 по виконавчому провадженню № 62963447 було стягнуто 16918,78 грн., з яких: витрати виконавчого провадження - 131,40 грн.; основна винагорода -1526,12 грн.; заборгованість (перераховано стягувачу) - 15261,26 грн (а.с. 7). За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали. Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. від 17.09.2020 за виконавчим провадженням № 62963447, щодо виконання виконавчого напису № 10737 виданого 13.03.2020, звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 5-6). По виконавчому провадженню № 62963447 з позивача було стягнуто 16918,78 грн., з яких: витрати виконавчого провадження - 131,40 грн.; основна винагорода - 1526,12 грн.; заборгованість (перераховано стягувачу) - 15261,26 грн (а.с. 7) Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.11.2021 у справі № 348/1502/21 задоволено позов [PERSON] : визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 13.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 10737, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором №R53113272355B від 08.06.2012 в розмірі 19148,40 грн. та плати за його вчинення в розмірі 300,00 грн. , загальною сумою 19448,40 грн. Отже, зазначені грошові кошти в розмірі 15261,26 грн. були перераховані з карткового рахунку позивача на користь відповідача в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, а відтак ці грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню позивачу в силу вимог ст. 1212 ЦК України. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 858,88 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved