Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

27 березня 2024 року позивачка, через свого представника адвоката Індюкову Т.В., звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в обґрунтування якого, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначила, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів, встановлений рішенням суду, обумовлений наявністю на час постановлення рішення у відповідача ще однієї дитини [PERSON] , на користь якої також за рішенням суду було стягнуто аліменти. Однак, [PERSON] досяг повноліття, аліменти на його утримання не стягуються, тому позивачка просить суд збільшити розмір аліментів з 1/6 частки до 1/4 частки. (а.с.1-7) Після надходження з Єдиного державного демографічного реєстру та Міністерства соціальної політики України відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] , (а.с.а.с.25,\~38-39) ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.40) В судовому засіданні 24 травня 2024 року за участю позивачки та відповідача було проведено розгляд справи по суті. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вказував на те, що він є пенсіонером, а також зазначав, що і так надає кошти на утримання дитини. Суд, заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26 січня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28 жовтня 2009 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . (а.с.13) Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17 червня 2009 року (справа № 2-922/2009) було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.12) Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20 січня 2014 року (справа № 226/4302/13-ц) було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повнолітнього віку, а раніше виписаний виконавчий лист № 2-922/2009, виписаний на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 17 червня 2009 року про стягнення аліментів, вважати таким який втратив чинність. (а.с.19-20) Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 19 березня 2011 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 49, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . При укладанні шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с.14) Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони по справі мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.15) Донька [PERSON] проживає разом з позивачкою та відповідачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та не заперечувалось сторонами по справі. (а.с.а.с.21, 22) Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2013 року (справа № 226/2860/13-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2013 року і до досягнення нею повноліття. (а.с.16) Станом на сьогоднішній день син [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, на нього аліменти вже не стягуються. Тому, суд доходить висновку, що у відповідача покращився (змінився) матеріальний стан. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ст 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Розмір аліментів (не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) передбачено для всіх дітей, без врахування матеріального стану їх батьків чи інших обставин. Згідно ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Тому, розмір аліментів, які стягуються з відповідача, має бути збільшеним для утримання його дитини, що сприятиме нормальній життєдіяльності дитини, і гарантуватиме дитині належний рівень життя. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд враховує, що на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , інша дитина відповідача син [PERSON] , [INFO] , був неповнолітнім, але на теперішній час останній є повнолітньою дієздатною особою. Доводи відповідача про утримання дитини [PERSON] , [INFO] , не підтверджуються жодними доказами. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Заявлений позивачкою розмір аліментів не суперечить діючому законодавству, оскільки максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до законодавства про виконавче провадження, про що також відзначено в п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи той факт, що матеріальний стан відповідача змінився, батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, з метою забезпечення дитині належного рівня життя та сприяння нормальній життєдіяльності дитини, суд вважає за доцільне збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , згідно рішення Димитровського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2013 року, цивільна справа № 226/2860/13-ц (н.п. 2/226/932/2013), на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved