Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, вказавши заінтересованою особою Територіальну громаду Глиницького старостинського округу Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. В заяві посилається на те, що вона з початку 2017 року проживала разом з рідним братом [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Зазначає, що починаючи з 2014 року [PERSON] захищав Українську землю у зоні АТО, а з 04.04.2022 року у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України пішов в лави ЗСУ. Вказує, що згідно Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 04.04.2022 року №147 солдата запасу [PERSON] зараховано стрільцем 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] . Крім цього, посилається на те, що їй, як єдиному члену сімї, прийшло повідомлення про те, що її брат, [PERSON] , зник безвісти за особливих обставин 02.02.2023 року біля н.п. Невське Сватівського району Луганської області. Також вказує на те, що 06.02.2023 року від начальника [INFO] полковника [PERSON] отримано повідомлення про те, що брат загинув [INFO] , у зв`язку з чим Кіцманським відділом ДРАЦС Міністерства юстиції, було видано свідоцтво про смерть [PERSON] .. Зазначає, що 28.02.2023 року було відкрито спадкову справу №07/2023 після смерті [PERSON] згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №71624134. Факт родинних відносин заявниці з братом підтверджується свідоцтвом про народження брата, її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про її шлюб, де було змінено дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також зазначає, що відповідно до довідки Глиницького старостинського округу Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 04.12.2023 року №381 саме вона проводила поховання брата за власні кошти та взяла на себе всі організаційні заходи з організації похорону, так як більше нікому було. Брат ніколи не був одружений, не мав дітей і після смерті батьків переїхав проживати до неї, оскільки сам не міг жити - готувати їсти, прасувати одяг та вести господарство. Вона часто перебувала на лікарняному та мала і має проблеми з здоровям і саме брат постійно допомагав фізично та матеріально: забезпечував коштами, купував ліки, допомагав по господарству, залишався з дітьми, у них був спільний бюджет, братова заробітня карта завжди була у неї і вона розпоряджалася його коштами. Таким чином вона проживала з братом однією сімєю більше п`яти років до часу його смерті, вела спільне господарство, перебувала на його утриманні. Враховуючи наведене, просить заяву задовольнити, встановити факт, що вона, [PERSON] , перебувала на утриманні рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник, адвокат Німіджан Ю.В., не зявилися, одна представниця скерувала на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за відсутності сторони заявника. Представник заінтересованої особи територіальної громади Глиницького старостинського округу Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату,час та місце слухання справи, однак скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання вимог заяви. Дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено нормою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у статті 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок) У відповідності зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень статті 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 2 статті 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 3 статті 13 ЦПК України, визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 7 статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, судом встановлено, що згідно сповіщення сімї № [NUMBER] [INFO] (третій відділ) №15 від 04.02.2023 року вбачається, що солдат [PERSON] зник безвісти за особливих обставин 02.02.2023 року біля н.п. Невське Сватівського району Луганської області (а.с.7). Відповідно до сповіщення сімї № [NUMBER] [INFO] (третій відділ) №41 від 06.02.2023 року вбачається, що солдат [PERSON] загинув [INFO] при виконанні бойового завдання біля н.п. Невське Сватівського району Луганської області внаслідок осколкового поранення, отриманого в результаті артилерійського обстрілу, що також підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 14.02.2023 року (а.с.8, 11). Згідно свідоцтва про народження заявниці [PERSON] серія [NUMBER] від 09.12.1980 року вбачається, що батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження брата заявниці, [PERSON] , серія [NUMBER] від 06.09.1986 року вбачається, що батьками останнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження № [NUMBER] від 16.02.1980 року вбачається, що в лютому 1980 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] (батьки заявниці) (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.11.2006 року вбачається, що 27.11.2006 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.12а). [PERSON] (матір заявниці) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.04.[INFO] (а.с.13). [PERSON] (батько заявниці) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 18.04.2017 року (а.с.14). Відповідно до довідки Глиницького старостинського округу Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 04.12.2023 року №381 вбачається, що [PERSON] похоронила брата [PERSON] , який загинув [INFO] (а.с.15). Згідно довідки Глиницького старостинського округу Мамаївської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 06.11.2023 року №340 вбачається, що брат заявниці, [PERSON] , після смерті батьків фактично проживав з сімєю скстри та допомагав по господарству своїй сестрі, [PERSON] , в [ADDRESS] , а вона натомість готувала їжу, прала та допомагала йому чим могла (а.с.16). Актом обстеження житлово-побутових умов стверджується, що до складу сімї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] входять: чоловік [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] . Заявниця разом з сімєю проживають у газифікованому будинку, зі зручностями, умови проживання задовільні. Після смерті матері у [INFO], брат заявниці, [PERSON] , проживав без реєстрації у своєї сестри, [PERSON] , допомагав її по господарству, у свою чергу сестра готувала їжу, прала його одяг, а 04.04.2022 рокум [PERSON] був призваний по мобілізації до лав ЗСУ, де [INFO] загинув у Луганській області (а.с.17). Згідно медичних документів вбачається, що заявниця, [PERSON] , хворіє та проходить лікування (а.с.18-20). Відповідно до виписок по картковому рахунку вбачається, що [PERSON] отримував кошти на картковий рахунок та здійснював переказ коштів на рахунок сестри, заявниці [PERSON] (а.с.21-24). Зі змісту картки соціально-демографічних даних військовослужбовця [PERSON] вбачається, що його близькими родичами є: мати [PERSON] , яка померла [INFO] , батько [PERSON] , який помер [INFO] , та рідна сестра [PERSON] , [INFO] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71624134 від 28.02.2023 року вбачається, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 70323567, номер у нотаріуса 73/2023 (а.с.26). Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства -незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалася, була для заявника постійним і основним джерелом до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, який необхідно встановити породжує для заявниці юридичний наслідок, а саме право на оформлення спадщини після смерті рідного брата [PERSON] , допомоги та інших соціальних виплат та пільг. З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що заявниця перебувала на утриманні померлого брата, допомога, яку вона отримувала від померлого була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, тому заява підлягає до задоволення. Враховуючи наведене, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, оскільки встановити даний факт в іншому порядку неможливо, що позбавляє заявницю можливості належно скористатися своїми правами.

Outcome: approved