Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 1990 року виконкомом Нижньоселищанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №6. За час спільного проживання у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] , 1995 року народження та донька [PERSON] , 1996 року народження. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач постійно ображає, б`є позивачку. Такої поведінки відповідача позивачка не може і не бажає терпіти. Подальше спільне сумісне життя та збереження сім`ї вважає недільним, шлюб існує формально, підстав для примирення не вбачає. Посилаючись на вищевикладені обставини, просить суд шлюб, укладений 26 квітня 1990 року між [PERSON] до [PERSON] , зареєстрований виконкомом Нижньоселищанської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №6, розірвати; після розірвання шлюбу залишити її прізвище « [PERSON] ».\~ Відповідно до ч.2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема те, що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, які згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти розірвання не заперечував, щодо вимоги про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] » заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 1990 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №6, видане виконавчим комітетом Нижньоселищанської сільської ради. /а.с.4/ Від шлюбу подружжя має повнолітніх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Питання вирішення стягнення судових витрат позивачка не ставить.

Outcome: approved