Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» 27 лютого 2024 року звернулось до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 26380-02/2023 від 17 лютого 2023 року в розмірі 58 500,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Позов мотивований тим, що 17 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем укладено кредитний договір № 26380-02/2023. 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу № 30082023/1, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Заборгованість відповідача за кредитним договором складає 58 500,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв та/або відзиву від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 17 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26380-02/2023, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 15\~000,00 грн. строком на 25 днів зі сплатою 912,5 % річних (а.с. 5-7). 30 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» укладено договір факторингу № 30082023/1, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 8-10). Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 2 до Договору факторингу № 30082023/1 від 30 серпня 2023 року та розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором № 26380-02/2023 від 17 лютого 2023 року складає 58 500,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, до позивача перейшли всі права щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № 26380-02/2023 від 17 лютого 2023 року. Відповідачем порушуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого відповідно до розрахунку виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 58 500,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 500,00 грн. сума заборгованості за відсотками. З урахуванням\~того,\~що у\~відповідача перед\~позивачем існує\~заборгованість,\~яка ним\~добровільно не\~сплачується,\~а одностороння\~відмова від\~виконання зобов`язання\~не допускається,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість за\~кредитним договором в розмірі 58 500,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (а.с. 28) покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved