Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Волиця-Гніздичівська в особі Жидачівської міської ради, в якій просить: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Вільховецької сільської ради, площею 2,34 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] від 31.05.1997; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільховецької сільської ради, загальною площею 1,5176 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії II-ЛВ №058770 від 09.12.2002. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Вільховецької сільської ради, площею 2,34 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] від 31.05.1997. [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті [PERSON] в господарстві в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] . Оскільки [PERSON] заповіту не залишив, то спадкування відбулося за законом. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , окрім його дружини [PERSON] , також були син [PERSON] , дочка від попереднього шлюбу [PERSON] та інша дочка від попереднього шлюбу [PERSON] , однак вони спадщину не прийняли у жоден із способів, передбачених законом. Натомість, [PERSON] постійно проживала із своїм чоловіком [PERSON] на час його смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном, не заявляла про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняла, однак юридично не оформила своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільховецької сільської ради, загальною площею 1,5176 га, належні померлій згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія II-ЛВ №058770 від 09.12.2002, а також право на зазначену вище земельну частку (пай), що фактично вона успадкувала після смерті свого чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті [PERSON] в господарстві в [ADDRESS] проживав та був зареєстрований син [PERSON] , який проживав із своєю матір`ю [PERSON] на час її смерті, вступив в управління та володіння спадковим майном, не заявляв про відмову від спадщини, а тому фактично її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] захворів, а рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 17.01.2011 його визнано недієздатним та призначено його опікуном сестру по батьковій лінії [PERSON] . Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.02.2015 [PERSON] звільнено від повноважень опікуна недієздатного [PERSON] та призначено нового опікуна, а саме: [PERSON] , який є позивачем по справі. Згодом позивач вирішив юридично оформити спадщину, а тому 29.03.2024 в інтересах [PERSON] звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив через відсутність у нього правовстановлюючих документів на пайову землю, що знаходиться на території Вільховецької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про ухвалення рішення у підготовчому засіданні, розгляд справи без участі позивача та його представника, підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.42). Відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог, розуміння наслідків визнання позову (а.с.36, 40). Відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог, розуміння наслідків визнання позову (а.с.38). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.27-28). Ухвалою підготовчого засідання від 16.05.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.43). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження від [INFO] [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.05.1996 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.07.1961. Після укладення шлюбу дружини прізвище змінено на « [PERSON] » (а.с.12). Свідоцтвом про смерть від 15.05.1996 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у с. Волиця-Гніздичівська Жидачівського району Львівської області (а.с.14). Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25.02.2015 звільнено [PERSON] від повноважень опікуна недієздатного [PERSON] , призначивши [PERSON] , [INFO] , жителя с. Волиця-Гніздичівська Жидачівського району Львівської області, опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Жидачівської міської ради № 257 від 11.03.2024 [PERSON] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті та до дня смерті [PERSON] в господарстві в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.15). За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76466377 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.12.2002 [PERSON] померла [INFO] у м. Жидачів Львівської області (а.с.17). Згідно з довідкою виконавчого комітету Жидачівської міської ради № 258 від 11.03.2024 [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Заповіт у виконкомі Вільховецької сільської ради від імені [PERSON] не посвідчувався. На день смерті [PERSON] в господарстві в [ADDRESS] проживав та був зареєстрований син [PERSON] (а.с.18). За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76466051 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.19). Довідками відділу №5 Управління надання адміністративних послуг у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 08.09.2023 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 28.05.1997 №325 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,34 умовних кадастрових гектарів на території Вільховецької сільської ради. Сертифікат серії [NUMBER] зарестрований 31.05.1997 за №942. Також, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 09.12.2002 №672 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ 058770 від 09.12.2002, реєстраційний номер 770, площа земельної ділянки 1,5176 га (а.с.22). Згідно з постановою Жидачівської ДНК від 29.03.2024 відмовлено [PERSON] , який діє на підставі рішення суду від імені [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що належить померлій і є спадковим майном (а.с.24). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з приписами статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також, судом враховано положення статей 525, 527 ЦК УРСР, які передбачають час відкриття спадщини та осіб, що можуть бути спадкоємцями. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вільховецької сільської ради, загальною площею 1,5176 га згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІІ-ЛВ №058770 від 09.12.2002, а також право на земельну частку (пай), розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Вільховецької сільської ради, яке вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , якому, у свою чергу, це право належало відповідно до сертифіката серії [NUMBER] від 31.05.1997. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Окрім цього, іншими спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивач входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: фактично вступив у володіння спадковим майном. Інші спадкоємці першої черги за законом передбачених законом дій не вчинили, а відтак спадщину у належний спосіб не прийняли, що підтверджується матеріалами справи, а також поданими ними заявами, у яких вони позов визнали повністю. Таким чином, суд виснує, що [PERSON] має обґрунтоване право на зазначені земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим його представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved