Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили зняти арешт нерухомого майна, а саме з квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , померлому [INFO] , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 793505 від 15.11.2010 ВДВС Харківського РУЮ Харківської області, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 10546892 від 29.11.2010 о 16:44:51 год за № 10546892 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що квартира [ADDRESS] по праву власності належить [PERSON] , який доводиться батьком [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Харківської області Гаражою Н.П. 13 січня 2003 року, реєстр № 73. Його право власності було зареєстровано в КП «ХРБТІ» в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 5/25 від 14.01.2003 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина цієї квартири повинна належати [PERSON] , як частка в спільному майні подружжя, яке було придбано під час перебування в зареєстрованому шлюбі. За оформленням таких своїх прав після смерті [PERSON] позивачі звернулися до приватного нотаріуса ХРНО Харківської області Колісник В.О., де на підставі їхніх заяв була відкрита спадкова справа № 27/2020, номер у Спадковому реєстрі: 66142273. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1994 року до 18 березня 2008 року. Спірна квартира, яка була набута за час шлюбу, в 2003 році, була придбана за спільні кошти подружжя, тому є спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] .. Однак, в процесі збору документів як для оформлення спадщини, так і для оформлення права власності на частку в спільному майні подружжя позивачам стало відомо, що на цей час існують перешкоди для цього. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 226646057 від 02.10.2020 року, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про арешт нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 10546892, зареєстровано 29.11.2010 16:44:51 за № 10546892 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 793505, 15.11.2010, ВДВС Харківського РУЮ Харківської області; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: за релігійними переконаннями; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції; заявник: Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції. Таким чином, квартира [ADDRESS] знаходиться під арештом на підставі постанови АА № 793505 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої ВДВС Харківського РУЮ Харківської області 15.11.2010 року. Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) була надана відповідь № 70107 від 22.12.2020 року, в якій вони підтверджують наявність вищевказаного обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та повідомляють про те, що інша інформація про обтяження, в тому числі документи, на підставі яких внесено обтяження до реєстру (в тому числі постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 793505 від 15.11.2010), станом на 22.12.2020 у відділі відсутні, через що неможливо достовірно встановити підстави вищезазначеного обтяження та прийняти рішення про зняття арешту з майна. Додатково інформують, що згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У зв`язку з існуванням таких обставин Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 164/02-31 від 02.08.2021 року та № 167/02-31 від 03.08.2021 року приватним нотаріусом ХРНО Харківської області Колісник В.О. позивачам було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на 1/2 частку в праві власності на вищевказану квартиру, що була набута в період шлюбу в 2003 році, та у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку в праві власності на вищевказану квартиру з тих підстав, що таке нерухоме майно (квартира) знаходиться під арештом, з посиланням на приписи п. 3.3. Глави 11 Розділу ІІ та п/п. 4.15 п. 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, в яких мова йде про те, що якщо на вищевказане майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача відповідних свідоцтв відкладається до зняття такого арешту. Як вбачається з відповіді Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (на цей час Харківський районний відділ державної виконавчої служби по Харківському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) будь-яка інформація про таке обтяження та будь-які документи, на підставі яких внесено обтяження до реєстру (в тому числі постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 793505 від 15.11.2010), у відділі відсутні, тому на цей час неможливо достовірно встановити підстави вищезазначеного обтяження, а відповідно і прийняти рішення про зняття арешту з майна саме виконавчою службою. Самі позивачі, які є правонаступниками [PERSON] , що помер [INFO] , не є стороною будь-якого виконавчого провадження, відповідно вони не можуть звертатись до суду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК. Вважають, що саме при відсутності достовірних відомостей щодо будь-яких боргових зобов`язань [PERSON] накладенням арешту на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та його подальшим існуванням порушуються їхні права, як його власників, а тепер і спадкові права [PERSON] на таке майно. Раніше у позивачів були відсутні достовірні відомості щодо того, в якому саме виконавчому провадженні було накладено арешт на майно боржника [PERSON] , його номер, на підставі якого виконавчого документу воно було відкрито, про його сторони, закрито воно чи ні, тощо. Достовірно із запису в реєстрі відомо тільки те, що боржником в ньому був [PERSON] , нині померлий. Тому самого [PERSON] притягти до участі у справі в якості відповідача вже неможливо, а єдиний його спадкоємець, що прийняв спадщину, є позивачем у цій справі. На виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області про витребування доказів від 16.11.2021 року у цій справі до суду надійшов лист Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 46-724 від 06.12.2021 року (щодо існування будь-яких виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] ), з якого стало відомо, що згідно даних АСВП у відділі обліковуються завершені (не виконані виконавчі провадження) щодо [PERSON] , а саме: ВП № 19556163, назва виконавчого документу, дата видачі та номер: виконавчий лист від 22.04.2010 року № 2-2340 тип видавника: Суб`єкт, що видав ВД: Харківський районний суд Харківської області; Резолютивна частина виконавчого документа: Про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» суми боргу в розмірі 5 489,87 гривень. Оскільки є підстави вважати, що саме в тому виконавчому провадженні і було накладено арешт на майно боржника [PERSON] , про зняття якого і ставиться питання в цьому позові, за відсутності будь-яких інших виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] , у зв`язку з чим відповідачем у цій справі залучено ТОВ «Котельні лікарняного комплексу». За таких обставин, при відсутності достовірних відомостей щодо будь-яких боргових зобов`язань [PERSON] позивачі вважають, що відсутні будь-які законні підстави для існування в подальшому раніше застосованого обтяження у вигляді накладення арешту на нерухоме майно та перебування під арештом квартири, власником якого на цей час значиться [PERSON] , тим більш у випадку, коли 1/2 частина цієї квартири повинна належати [PERSON] , як частка у спільному майні подружжя, яка не є боржником в будь-яких зобов`язаннях. Тому позивачі вважають, що при відсутності достовірних відомостей щодо будь-яких боргових зобов`язань [PERSON] накладенням арешту на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та його подальшим існуванням порушуються їхні права, як його власників, а тепер і спадкові права [PERSON] на таке майно. Існування арешту нерухомого майна порушує їхні конституційні права, як нових власників цього майна, в тому числі і на розпорядження ним. В зв`язку з тим, що у виконавчій службі на цей час відсутні будь-які документи, що підтверджують накладення такого арешту або боргові зобов`язання [PERSON] , а позивачі, не є боржниками в будь-якому зобов`язанні, вважають безпідставним існування арешту на спірне нерухоме майно та просять суд захистити їхнє порушене право власності шляхом ухвалення рішення про зняття арешту. Зняття арешту із спірного майна, тобто скасування існуючого обтяження, не буде порушувати прав та інтересів будь-яких осіб, оскільки вже більше 10-ти років жодна особа не намагалася звернути стягнення на це майно, виконавчого документу щодо звернення стягнення на арештоване майно немає. 10.03.2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла вищевказана позовна заява та прийнята до провадження. Відповідно до розпорядження голови Верховного суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення зміни до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус судді» справу передану за підсудністю відповідно акту приймання-передачі справ та речових доказів від 01.04.2022 року. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.11.2023 року справу передано за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому\~ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішення для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Так, для розгляду даної цивільної справи, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 року зазначена справа передана судді Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.12.2023 року справа прийнята до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П. та призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.01.2024 року замінено первісного відповідача по цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, третя особа: Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна, з Липецької сільської ради Харківського району Харківської області на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу» (місцезнаходження: 61018, м.Харків, вул.Балакірєва, буд.3, код ЄДРПОУ 31555944). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.03.2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом\~\~ [PERSON] та [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу», третя особа: Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, представником позивачів надано суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надіслав через систему «Електронний суд» відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що до цього часу існує заборгованість спадкодавця [PERSON] перед ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», просив розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , який доводиться батьком [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХРНО Харківської області Гаражою Н.П. 13 січня 2003 року, реєстр № 73. Його право власності було зареєстровано в КП «ХРБТІ» в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 5/25 від 14.01.2003 року, що підтверджуються вищевказаним договором купівлі-продажу квартири із штампом про реєстрацію права власності та довідкою КП «ХРБТІ» № 2605 від 31.08.2020 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області 10 березня 2020 року. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина цієї квартири повинна належати [PERSON] , як частка в спільному майні подружжя, яке було придбано під час перебування в зареєстрованому шлюбі. За своє життя [PERSON] заповіту не залишав, тому у разі відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом, згідно вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] , син померлого, є його спадкоємцем першої черги за законом та має намір оформити свої спадкові права на 1/2 частину вишезазначеної квартири, а позивач [PERSON] право власності на іншу її 1/2 частину, як на частку в спільному майні подружжя. За оформленням своїх прав після смерті [PERSON] позивачі звернулися до приватного нотаріуса ХРНО Харківської області Колісник В.О., де на підставі їхніх заяв була відкрита спадкова справа № 27/2020, номер у Спадковому реєстрі: 66142273, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 60999889 від 21.07.2020 року. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1994 року до 18 березня 2008 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00000450682 від 28.04.2009 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом РАЦСу Харківського РУЮ Харківської області 18.03.2008 року. Спірна квартира, яка була набута за час шлюбу, в 2003 році, була придбана за спільні кошти подружжя, тому є спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] .. Спірні правовідносини щодо спільного майна подружжя регулюються відповідно до приписів ст.ст. 60, 70 СК Україіни. Свідоцтва про право на спадщину за законом та на частку\~в спільному\~майні подружжя на вищевказане нерухоме майно нотаріусом не видано. Згідно відомостей\~з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 226646057 від 02.10.2020 року, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про арешт нерухомого майна. Реєстраційний номер обтяження: 10546892, зареєстровано 29.11.2010 16:44:51 за № 10546892 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 793505, 15.11.2010, ВДВС Харківського РУЮ Харківської області; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , причина відсутності коду: за релігійними переконаннями; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції; заявник: Відділ державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції. Наявність даного арешту майна перешкоджає позивачам оформити спадщину та право власності після смерті [PERSON] .. Таким чином було встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться під арештом на підставі постанови АА № 793505 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої ВДВС Харківського РУЮ Харківської області 15.11.2010 року. На запит приватного нотаріуса ХРНО Харківської області Колісник В.О. Міськрайонним відділом державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) була надана відповідь № 70107 від 22.12.2020 року, в якій підтверджено наявність вищевказаного обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та повідомлено про те, що інша інформація про обтяження, в тому числі документи, на підставі яких внесено обтяження до реєстру (в тому числі постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 793505 від 15.11.2010), станом на 22.12.2020 року у відділі відсутні, через що неможливо достовірно встановити підстави вищезазначеного обтяження та прийняти рішення про зняття арешту з майна. Додатково інформують, що згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 164/02-31 від 02.08.2021 року та № 167/02-31 від 03.08.2021 року приватним нотаріусом ХРНО Харківської області Колісник В.О. позивачам було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на 1/2 частку в праві власності на вищевказану квартиру, що була набута в період шлюбу в 2003 році, та у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку в праві власності на вищевказану квартиру з тих підстав, що таке нерухоме майно (квартира) знаходиться під арештом, з посиланням на приписи п. 3.3. Глави 11 Розділу ІІ та п/п. 4.15 п. 4 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, в яких мова йде про те, що якщо на вищевказане майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача відповідних свідоцтв відкладається до зняття такого арешту. Оскільки з відповіді Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (на цей час Харківський районний відділ державної виконавчої служби по Харківському району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)) вбачається, що на цей час будь-яка інформація про таке обтяження та будь-які документи, на підставі яких внесено обтяження до реєстру (в тому числі постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 793505 від 15.11.2010), у відділі відсутні, тому неможливо достовірно встановити підстави вищезазначеного обтяження, а відповідно і прийняти рішення про зняття арешту з майна саме виконавчою службою. В подальшому, на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області про витребування доказів від 16 листопада 2021 року у цій справі до суду надійшов лист Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 46-724 від 06.12.2021 року (щодо існування будь-яких виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] ), з якого стало відомо, що згідно даних АСВП у відділі обліковуються завершені (не виконані виконавчі провадження) щодо [PERSON] , а саме: ВП № 19556163, назва виконавчого документу, дата видачі та номер: виконавчий лист від 22.04.2010 року № 2-2340 тип видавника: Суб`єкт, що видав ВД: Харківський районний суд Харківської області; Резолютивна частина виконавчого документа: Про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» суми боргу в розмірі 5 489,87 гривень. Зазначені обставини підтверджуються і копією рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 березня 2010 року у цивільній справі № 2-2340 за позовом ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення. На підставі таких обставин ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.01.2024 року і було замінено первісного відповідача по цій справі з Липецької сільської ради Харківського району Харківської області на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Котельні лікарняного комплексу». В подальшому, борг [PERSON] перед ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» в сумі 5\~489, 97 гривень було погашено позивачем [PERSON] , що підтверджується квитанцією № 0.0.3552040399.1 від 26.03.2024 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. За змістом ст.ст.\~\~\~4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, власник спірного майна [PERSON] помер [INFO] . Як встановлено в ході судового розгляду, позивач по справі [PERSON] є сином померлого і відповідно спадкоємцем першої черги після його смерті, у зв`язку з накладеним арештом на спадкове майно не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину; а позивач [PERSON] , колишня дружина померлого [PERSON] , через ці обставини не може отримати свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. Арешт спірного нерухомого майна був зареєстрований 29.11.2010 року Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі Постанови ВДВС Харківського РУЮ Харківської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 793505 від 15.11.2010 року, реєстраційний номер обтяження: 10546892, на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] . Самі позивачі, які є правонаступниками [PERSON] , що помер [INFO] , не є стороною будь-якого виконавчого провадження, відповідно вони не можуть звертатись до суду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК. При відсутності достовірних відомостей щодо будь-яких боргових зобов`язань [PERSON] накладенням арешту на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та його подальшим існуванням порушуються їх права як власників, а тепер і спадкові права [PERSON] на таке майно. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна» в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому\~розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Відповідно до п. 2 вищевказаної Постанови позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зняття арешту з нерухомого майна. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту і в цьому випадку підтвердження в суді права власності, що складає предмет спору, здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності. При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що на сьогоднішній день відсутні будь-які підстави для існування в подальшому накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, з метою не порушення права спадкоємця на прийняття спадщини та права співвласника на спільне майно, що прямо встановлено\~ЦК України, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд вважає позовні вимоги позивачів цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved