Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

У лютому 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який в подальшому неодноразово уточнювала. Згідно редакції позовної заяви від 13.12.2023 просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку А1 з надвірними прибудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за вищезазначеною адресою, заповідала [PERSON] та позивачці в рівних частках. Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначено, що відповідно до технічного паспорту об`єкт нерухомості складається з житлового будинку А1 з прибудовами та житлового будинку Б1 з прибудовами. Натомість у правовстановлюючому документі договорі купівлі-продажу від 13.09.1996 зазначено, що [PERSON] придбала житловий будинок А. Позивач вказує, що [PERSON] за життя добудувала будинок Б1, тамбур, прибудови, але право власності у встановленому порядку на ці побудови не зареєструвала. Фактично було змінено літеровку всіх будівель та споруд, зокрема будинок [ADDRESS] . Тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку А1. Ухвалою судді від 23.02.2023 відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 02.04.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивачки адвокат Лазуренко І.Ф. не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. 01 грудня2015 року померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.42). 12 грудня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким належний їй на праві приватної власності житловий будинок з надвірними побудовами та земельною ділянкою при ньому, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Меньшиковою К.О., зареєстровано в реєстрі за № 1-124 (а.с.44). Позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке також змінила на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулися відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] . Обоє спадкоємців проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.40,43 зворот,46). 12.01.2022 державним нотаріусом Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Голубовою О.С. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на житловий будинок літ.Б1, тамбур літ.б2, гараж літ.Г1, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з посиланням на ст.42 Закону України «Про нотаріат» (а.с.20-21). Крім того, 30.04.2024 державним нотаріусом Першої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Голубовою О.С. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] на житловий будинок літ.Б1, та літ.А1 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Підставою відмови зазначено, що спадкоємцем не були надані документи, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок літ.А1 та житловий будинок літ.Б1 з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України,\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Як встановлено у ч.3 ст.1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вирішуючи питання про те, чи входить до складу спадщини майно, на яке позивачка просить визнати за нею право власності, судвиходить з наступного. 13 вересня 1996 року укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого [PERSON] придбала житловий будинок А, шлакоблоковий, обкладений цеглою, розміром 24,1 к.в. житлової площі з надвірними побудовами: літня кухня-сарай Б, вбиральня В, гараж Г, погріб Д, колодязь №1, забір, що знаходиться в [ADDRESS] . Договір посвідчено державним нотаріусом новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко А.В., зареєстровано в реєстрі за №3941 (а.с.13). Вулицю Волгоградську у м.Новомосковську перейменовано на вулицю Холодноярської бригади на підставі рішення Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 31.08.2022 №749 «Про перейменування вулиць міста Новомосковська». Відповідно до технічного паспорту від 09.12.2022 за вищезазначеною адресою розташовано такі об`єкти: житловий будинок А1, прибудова а2, прибудова а3, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 24,3 кв.м., житловий будинок Б1, тамбур б1, загальною площею 35,4 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: Гараж Г1, погріб Д1, вбиральня Е1, літній душ Ж1,№1-7 споруди. Судом досліджено матеріали інвентаризаційної справи на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . В інвентаризаційні справі наявний акт поточних змін, у якому зазначено, що при обстеженні у будинку «А», який складається із основної частини «А1», прибудови «а2» та прибудови «а3», з яких прибудова «а3» побудована без дозвільних документів. За рахунок уточнення розмірів більш точними приладами вимірювання та реконструкції житлового будинку, а саме: добудови «а3» змінились площі будинку: загальна площа збільшилась з 44,5 кв.м. до 54,5 кв.м., житлова площа збільшилась з 24,1 кв.м. до 24,3 кв.м. На земельній ділянці без дозвільних документів літній кухні-сараю «Б» зроблено реконструкцію під житловий будинок «Б1», його площі становлять: загальна площа 35,4 к.в., житлова площа 19,6 кв.м. На земельній ділянці також побудовано вбиральня «Е1», літній душ «Ж1», зливна яма №1, огорожа №3,7, вимощення І; знесено вбиральня «В». Крім того, у акті поточних змін зазначено, що літеровку всіх будівель та споруд було змінено: житловий будинок «А» на житловий будинок «А1», сіни «а1» на прибудову «а2», літню кухню-сарай «Б» на житловий будинок «Б1», прибудова «б» на тамбур «б2», гараж «Г» на гараж «Г1», погріб «Д» на погріб з шийкою «Д1». Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації, а державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19). Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частина друга вказаної статті визначає, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. З огляду на відсутність дозвільних документів, право власності на житловий будинок Б1 не виникло як у спадкодавця [PERSON] , так і у її спадкоємців за заповітом. Разом з тим, судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.1996, [PERSON] у встановленому порядку набула право власності на житловий будинок А, літеровку якого змінено на житловий будинок «А1». З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач за допомогою належних та допустимих доказів довела той факт, що померлій [PERSON] належав спірний житловий будинок А1з надвірними прибудовами: гараж «Г1», погріб з шийкою «Д1». Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на 1/2 частину спадкового майна, спадкодавцю належало спірне майно, позивач своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved