Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У лютому 2024 року Об`єднання сіпвласників багатоквартирного будинку «Златодом» (позивач) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з відповідача 6576,96 грн заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, платежу за послуги конс`єржів, 2108,11 грн інфляційних втрат, 476,89 грн 3 % річних, судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач до 23.10.2021 р. була власником квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою створено ОСББ «Златодом», яке надавало відповідні послуги відповідачу. За рішенням загальних зборів від 30.01.2021 р. встановлено з 01.02.2021 р. внесок співвласників на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 8,00 грн з 1 кв.м площі квартири/приміщення, плату за послуги консьєржів в розмірі 300,00 грн, платіж на обслуговування пультової охорони під`їзду на рівні 20,00 грн з квартири. Крім цього, передбачено фінансову відповідальність, яка становить 10 % за кожен місяць затримки, починаючи з 62 дня затримки платежу співвласником. Відповідач неналежним чином не сплачує внески та платежі на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.07.2021 р. по 23.10.2021 р. становить 6576,96 грн. Крім цього, відповідач має прострочене грошове зобов`язання, а тому позивач згідно ст. 625 ЦК України нарахував 476,89 грн 3% річних та 2108,11 грн інфляційних. Вказане стало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судове засіданні свого представника не направила, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направила. Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню частково з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що власникам квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку по [ADDRESS] створено ОСББ «Златодом». За протоколом №05 загальних зборів співвласників ОСББ «Златодом» від 30.01.2021 р. затверджено внесок співвласників на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 8,00 грн з 1 кв.м площі квартири/приміщення, додатковий платіж за послуги консьєржів в розмірі 300,00 грн, платіж на обслуговування пультової охорони під`їзду на рівні 20,00 грн з квартири. Розділом 6 Правил розрахунку та сплати внесків співвласників та інших платежів встановлено відповідальність за несплату внесків, платежів та витрат об`єднання, а саме: 10% за кожен повний місяць затримки платежу від суми несплачених платежів або несвоєчасно сплачених внесків. Відповідач з 01.07.2014 р. по 23.10.2021 р. була власником квартири [ADDRESS] Згідно статті 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що управління житловим комплексом забезпечує балансоутримувач. Згідно ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов`язковим і не залежить від членства в об`єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об`єднання через шістдесят днів з дня припинення платежів або відмови в укладенні договору. За умовами ч.4-7 ст.22 вказаного Закону самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, в якому створено ОСББ зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджень виплат на управління, утримання та збереження будинку така сума підлягає стягненню. Вказані обставини викладені у постанові Верховного суду України від 27.01.2016 за №3-1028гс15, яка у відповідності до вимог ст..263 ЦПК України може бути застосована судом. Згідно ч.ч.1-3 ст.23 вказаного Закону визначено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Вказані обставини вказують на те, що особа-власник квартири (приміщення) в ОСББ зобов`язана здійснювати поточні платежі на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в ОСББ, а тому такі суми витрат підлягають стягненню. За умовами ч.3 ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Крім того, вимогами ст.322 ЦК України визначено, що тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обгрунтованих доказів тому, що вказані послуги відповідачем отримано не було, претензій чи скарг з приводу повноти, обсягу та якості наданих послуг, тарифів від неї на адресу позивача не надходило. Таким чином, оскільки позивачем доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території щодо будинку по [ADDRESS] , в тому числі до належного відповідачу приміщення, тому нарахування заборгованості є правомірним. Крім того, судом враховано, що за умовами ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно наданих позивачем доказів, за відповідачем обліковується заборгованість по внескам за утримання будинку та прибудинкової території, платежів за послуги консьєржів та за обслуговування пультової охорони в сумі 6576.96 грн. за період з 01.07.2021 р. по 23.10.2021 р. Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу нараховано за липень 2021 р. - 1289,60 грн, серпень 2021 р.- 1289,60 грн, вересень 2021 р.- 1289,60 грн, жовтень 2021 р.- 1289,60 грн та 128,96 грн пені. Відтак, загальний розмір заборгованості відповідача у вказаний період з 01.07.2021 р. по 23.10.2021 р. становить 5158,40 грн., а не 6576,96 грн, як вказано позивачем у позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом за допомогою програми системи «Ліга-Закон» в розділі «корисні інструменти» було розраховано розмір інфляційних та 3 % річних, а саме: за період з 01.07.2021 р. по 31.10.2021 р. нараховано 115,93 грн інфляційних та 45,91 грн 3 % річних, а за період з 01.11.2021 р. по 01.02.2024 р. нараховано 1828,55 грн інфляційних та 348,90 грн 3 % річних Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача за період з 01 липня 2021 року по 23 жовтня 2021 року заборгованість по внескам за утримання будинку та прибудинкової території, платежів за послуги консьєржів та за обслуговування пультової охорони в сумі - 5158 грн. 40 коп.; за період з 01 липня 2021 року по 01 лютого 2024 року інфляційні витрати в сумі - 1944,48 грн.; три відсотки річних в сумі - 394,81 грн. Розподіляючи судові витрати суд керується наступним. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2476,90 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (задоволено 81,8 %) Крім цього, позивач просив стягнути витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В постанові Верховного Суду від 01.04.2020 р. (справа №640/4013/17-ц) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Крім цього, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано угоду №592-24 від 22.01.2024 р. про надання правової допомоги, за якою встановлено погодинний розмір гонорару з розрахунку - 1500,00 грн/год, платіжну інструкцію від 25.01.2024 р. про сплату 3000,99 грн, акт виконаних робіт від 12.02.2024 р., за яким адвокатом витрачено 2 роб/год, загальний розмір витрат - 3000,00 грн. Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не подано. Між тим, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial