Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

26.03.2024 до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення. Подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивована тим, що [INFO] в с. Якимівка Вінницького району Вінницької області помер співмешканець заявниці [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно. Оскільки заявниця та [PERSON] із 2011 року почали проживати однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, та вести спільне господарство, придбали житловий будинок у власність по 1/2 частці з господарськими будівлями й спорудами та земельними ділянками, мали спільний побут, бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, а після смерті [PERSON] заявниця провела його поховання, [PERSON] протягом шести місяців звернулась до приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В. із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно та відкрила спадкову справу до майна померлого. Однак, при оформлені спадкових прав в нотаріальному порядку нотаріусом було виявлено, що між заявницею та спадкодавцем був незареєстрований шлюб. За вказаних обставин, для подальшого оформлення спадкових прав виникла необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у судовому порядку. Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі № 141/157/24 та призначено судове засідання на 21.05.2024, витребувано у Оратівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію щодо перебування [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у зареєстрованому шлюбі за період з 25.11.2011 по 22.09.2023, витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. належним чином завірену копію спадкової справи №134/2023, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та інформацію щодо внесення реєстраційного запису про посвідчення заповіту [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ. 19.04.2024 на виконання вимог ухвали суду від 15.04.2024 до суду надійшов лист Оратівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №170/28.6-28 від 19.04.2023, з якого убачається, що в архіві відділу актового запису про шлюб на [PERSON] , [INFO] , за період з 25.11.2011 по 22.09.2023, не виявлено. 25.04.2024 на виконання вимог ухвали суду від 15.04.2024 приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. направила до суду копію спадкової справи №134/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] Заявниця [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 21.05.2024 не з`явилася. Натомість, 18.04.2024 до суду надійшла заява [PERSON] від 18.04.2024 про розгляд справи № 141/157/24 без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 21.05.2024 не з`явилася. При цьому 22.04.2024 до суду надійшла заява [PERSON] від 22.04.2024 про розгляд справи № 141/157/24 без її участі, проти задоволення заявлених вимог заявниці не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] , належним чином повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, однак в судове засідання 21.05.2024 не з`явився. Натомість, 22.04.2024 до суду надійшла заява [PERSON] від 22.04.2024 про розгляд справи №141/157/24 без його участі, проти задоволення заявлених вимог заявниці не заперечує. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/157/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується подана заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] в с. Якимівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Оратівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №248. Як убачається з довідки № 189, виданої 26.10.2023 виконавчим комітетом Тетіївської міської ради управління адміністративних послуг, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] . На час відкриття спадщини за даною адресою також були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 26-216 від 26.10.2023, виданої Якимівським старостинським округом Оратівською селищною радою Вінницького району Вінницької області [PERSON] , [INFO] , котра проживає за адресою [ADDRESS] , до складу її сім`ї належав [PERSON] , [INFO] , який був її співмешканцем. Відповідно до довідки № 26-214 від 26.10.2023, виданої Якимівським старостинським округом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживала разом із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу із 2011 в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , які вели спільне господарство та побут. Також на підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] додано до матеріалів заяви світлокопії фотокарток, де зображена заявниця та [PERSON] (а.с. № 30-39, том 1), світлокопії рахунків за спожиту електричну енергію в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , платником зазначений [PERSON] (а.с. № 40-57, а.с. № 63, том 1), квитанції АТ «Укрпошта» про оплату електроенергії в будинку по [ADDRESS] , платник - [PERSON] (а.с. №58-62, том 1), квитанції до прибуткового касового ордера, прийнятих від [PERSON] та квитанції на земельний податок, одержаних від [PERSON] та [PERSON] (а.с. № 64-66 том 1), квитанцію Іллінецького управління газового господарства, а саме оплату за проектні роботи у будинку, розташованому по [ADDRESS] , платник - [PERSON] (а.с. № 67, том 1), податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 10.06.2021 за № 8999241-2410-0228, видане [PERSON] , податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 10.06.2021 за № 9000373-2410-0228, видане [PERSON] , податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 10.06.2021 за № 9000372-2410-0228, видане [PERSON] , податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.06.2023 за № 6386685-2412-0228-UA05020190000015755, видане [PERSON] , податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.06.2023 за № 6388120-2412-0228-UA05020190000015755, видане [PERSON] , та податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Вінницькій області за № 554533-24/02-15, видане [PERSON] (а.с. №68-73 том 1), а також [PERSON] надала накладну, видану ФОП [PERSON] , у якій зазначені витрати на поховання [PERSON] , а саме покупку труни, хреста, вінків, стрічок, тюлі та платків, що в загальному розмірі склали 46920,00 грн. Згідно довідки № 26-215 від 26.10.2023, виданої Якимівським старостинським округом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , жителька с. Якимівка, здійснила поховання [PERSON] , який помер [INFO] , та з яким вона спільно проживала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Згідно договору купівлі - продажу жилого будинку від 25.11.2011, посвідченого приватним нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу Дроновою В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 942, [PERSON] та [PERSON] купили по 1/2 частині кожний один житловий будинок з погосподарськими будівлями за номером [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 09.12.2011 Гайсинським бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа № 18, реєстрований №18, власниками житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розмір частки власності - по 1/2. Як убачається з витягу про державну реєстрацію прав № 32638949 від 22.12.2011, КП «Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» було прийняте рішення про державну реєстрацію житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер - 34519613, тип речового права - право власності, власники - [PERSON] та [PERSON] , форма власності - приватна спільна часткова, частки - по 1/2. Згідно договору купівлі - продажу земельних ділянок від 25.11.2011, посвідченого приватним нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу Дроновою В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 943, [PERSON] та [PERSON] придбали у власність по 1/2 частки (одна друга частка) кожний земельні ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0523180200010010251, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, та 0,1619 га, кадастровий номер 0523180200010010252, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, в межах згідно планом, котрі розташовані в [ADDRESS] . Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії IV - ВН №047386, [PERSON] , котрий мешкає в с. Якимівка Оратівського району передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,7695 га, яка розташована на території Якимівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно погосподарської книги №1 за 2016-2020 роки та 2021-2025 роки, головою домогосподарства, яке розташоване по [ADDRESS] записані [PERSON] та [PERSON] , частка власності - 1/2 житлового будинку. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76744438 від 24.04.2024, спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведено приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. 25.10.2023, номер у нотаріуса 134/2023, номер у Спадковому реєстрі 71455869, стан чинний. З матеріалів спадкової справи № 134/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] убачається, що справу розпочато 25.10.2023 за заявою [PERSON] . Відомості про складання заповіту померлим [PERSON] у матеріалах спадкової справи відсутні. Також з матеріалів спадкової справи №134/2023 убачається, що згідно поданої заяви від 25.10.2023, зареєстрованої в реєстрі за № 26-08, [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , приймає спадкове майно. Окрім того, згідно поданої заяви від 18.11.2023 та зареєстрованої в реєстрі за № 26-17, [PERSON] , як спадкоємець за законом (син померлого [INFO] [PERSON] ) приймає спадкове майно. Відповідно до заяви від 18.11.2023, яка зареєстрована в реєстрі за № 26-22, [PERSON] , як спадкоємець за законом (дочка померлого [INFO] [PERSON] ), також приймає спадкове майно. Як убачається із заяви № 118 від 05.04.2024, [PERSON] просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги спадкування відповідно до ст. 1264 ЦК України, оскільки на день смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 1,7695 га, яка розташована на території Якимівської сільської ради Вінницького (раніше Оратівського) району Вінницької області, кадастровий номер: 0523180200:02:005:0152, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на земельну ділянку номер 96 (дев`яносто шість) площею 0,1619 га, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0523180200:01:001:0252, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства; 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на земельну ділянку номер 96 (дев`яносто шість) площею 0,2500 га, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0523180200:01:001:0251, вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 373044199 від 05.04.2024, на підставі договору купівлі-продажу ВРО 123171 від 25.11.2011, посвідченого приватним нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу Дроновою В.О. за № 942, внесено запис про право власності № 34519613, тип майна: житловий будинок, адреса нерухомого майна: [ADDRESS] , номер запису: 18 в книзі ФЖ-1, частка власності: 1/2, форма власності: приватна спільна часткова. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 373043799 від 05.04.2024, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29185721 від 11.04.2016, виданого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Дроновою В.О., внесено запис про право власності №14100415, тип речового права: право власності, власники: [PERSON] . 25.06.2014 між [PERSON] та ТОВ «Україна» було укладено договір оренди землі №б/н про оренду земельної ділянки площею 1,7695 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на п`ятнадцять років, розмір орендної плати становить 3% від грошової оцінки земельної ділянки. Вказаний договір 07.04.2016 було зареєстровано приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дроновою В.О. Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо нерухомого майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , яке складається із 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 1,7695 га, яка розташована на території Якимівської сільської ради Вінницького (раніше Оратівського) району Вінницької області, кадастровий номер: 0523180200:02:005:0152, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на земельну ділянку номер 96 (дев`яносто шість) площею 0,1619 га, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0523180200:01:001:0252, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.03 для ведення особистого селянського господарства; 1/2 (однієї другої) частки у праві власності на земельну ділянку номер 96 (дев`яносто шість) площею 0,2500 га, місце розташування: [ADDRESS] , кадастровий номер: 0523180200:01:001:0251, вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оскільки факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду. Встановлення факту, що має юридичне значення (встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу) необхідне заявниці для оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, вказаний факт неможливо встановити у інший спосіб чи отримати документи на підтвердження вказаного факту, а відтак єдиним способом підтвердження зазначеного факту є встановлення його судовим рішенням. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених вимог, суд керується наступним. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Права члена сім`ї має одинока особа. Тлумачення наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України). Особи, які проживають однією сім`єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов`язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства (ч. 2 ст. 9 СК України). Суб`єктами сімейних правовідносин можуть бути лише фізичні особи, які перебувають у шлюбі, кровному спорідненні чи відносинах усиновлення. Сімейний кодекс установлює наступний перелік суб`єктів сімейних правовідносин: а) подружжя; б) батьки, діти, усиновлювачі, усиновлені; в) баба, дід, прабаба, прадід, онуки, правнуки; г) рідні брати; рідні сестри; мачуха, вітчим, падчерка, пасинок. При цьому усі інші родичі (двоюрідні брати та сестри, тітки, дядьки, племінники, племінниці та інші) не є учасниками сімейних правовідносин за винятками, встановленими законами. Згідно статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно ч.1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України), зокрема: - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки; - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Згідно з статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як "одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) та "зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом". "Одержання права на спадкування наступною чергою" (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. Так, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Системне тлумачення зазначених норм матеріального права дає підстави стверджувати, що для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Як вбачається з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Правила статті 1264 ЦК України не стосуються дітей, влаштованих у прийомні сім`ї та дитячі будинки сімейного типу. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Конституційний Суд України у п`ятому абзаці пункту 6 мотивувальної частини рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначив, що членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Згідно постанови Верховного Суду від 12.11.2020 р. у справі №750/12880/19 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ст. 3 ч. 2 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом установлено, що заінтересовані особи, які є рідними сином та дочкою померлого [PERSON] та, відповідно, належать до І черги спадкоємців за законом до майна померлого, згідно поданих заяв від 22.04.2024 не заперечують проти задоволення заявлених вимог заявниці, яка була співмешканкою їх батька та з 2011 року проживала з ним як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. При цьому відомості про наявність спору про право у матеріалах справи № 141/157/24 відсутні та судом не встановлено. Відтак, з урахуванням установлених обставин справи та перевірки їх доказами, які містяться в матеріалах справи та беручи до уваги, що встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація заявницею її права на оформлення спадщини, а іншого порядку встановлення даного факту немає, суд доходить висновку про доведеність [PERSON] факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання її із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Отже, вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved