Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано виконавчим комітетом Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 2 від 14.06.1997 року, свідоцтво про шлюб (ПОВТОРНО) сер. [NUMBER] від 19.12.2023. Позов обґрунтовує тим, що 14.06.1997 уклав шлюб з відповідачкою [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано виконавчим комітетом Сербківської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис № 2 від 14.06.1997, свідоцтво про шлюб (ПОВТОРНО) сер. [NUMBER] від 19.12.2023. Від спільного шлюбу має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Причиною розлучення стала різність поглядів на життя та сімейні обов`язки. Сімейні сварки та побутові непорозуміння призвели до зникнення взаємного почуття любові та поваги один до одного. Більше двох років проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За час окремого проживання позивач створив нову сім?ю з [PERSON] , з якою у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . За зазначених вище обставин примирення між позивачем та відповідачкою не можливе, а шлюб носить суто формальний характер та протирічить моральним засадам нашого суспільства. Рішення про розірвання шлюбу відповідачкою прийняли обопільно, проте за наявності неповнолітніх дітей шлюб вимушені розривати у судовий спосіб. На момент розірвання шлюбу у сторін відсутній спір щодо поділу майна, що може вважатися спільно нажитим майном. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явились, однак подали заяви про розгляд без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити. За таких обставин розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного: Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя. Надання строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу ґрунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, та підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги. Питання стягнення судового збору з відповідача не ставилось. На підставі наведеного,

Outcome: approved