Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду із позовом до Кадубовецької об`єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить: - встановити факт прийняття [PERSON] , ., [INFO] , спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 56,20 кв.м. та житловою площею 30,70 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить вищезгадане нерухоме майно. Вказане спадкове майно [PERSON] відповідно до заповіту від 12.03.1998 заповіла їй. Інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом, відсутні. З метою оформлення спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено через відсутність доказів, що свідчать про прийняття спадщини [PERSON] , а також належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] . Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх спадкових прав. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, попередньо подали до суду заяву із вимогою провести розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача - Кадубовецької об`єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, у адресованій до суду заяві просив розгляд справи провести в їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно». Судом встановлено, що [INFO] в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON] , що вбачається із копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.12.2020. Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Встановлено, що вказане спадкове майно [PERSON] , згідно заповіту від 12.03.1998, посвідченого секретарем виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області Палій О.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №10, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла [PERSON] , позивачці по справі. Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом, відсутні. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що донька спадкодавиці [PERSON] в шестимісячний термін вступила в управління та володіння спадковим майном. Вказане підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.12.2002, виданим державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори Малітовською Т.М. та зареєстрованим в реєстрі за №2270, з якого вбачається, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] оформила свої спадкові права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССС «Україна» с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, розміром 1,30 га, що належало покійній на підставі сертифікату серії ЧВ №0039292 на право на земельну частку (пай), виданого 31.08.1996 Заставнівською РДА та майновий пай в пайовому фонді ТзОВ «Україна» с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, що належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER] , виданого Репужинецькою сільською радою 22.07.2002. Вказані обставини свідчать про те, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , і такий факт необхідно встановити. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №47/02-31 від 27.02.2024. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по [ADDRESS] належав [PERSON] . Вказане підтверджується виписками із по господарської книги та довідки Заставнівського БТІ від 21.03.2024 за №78, з яких вбачається, що житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами належав [PERSON] . З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що спадкодавиця [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок з погосподарськими будівлями, проте не зареєструвала його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно відомостей, які наведені у технічному паспорті, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , побудовані у 1940-1988 р.р. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved