Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

12 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] народився син сторін [PERSON] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . В офіційно зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. Відповідачка [PERSON] вже тривалий час питанням виховання та розвитку свого сина взагалі не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , його вихованням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення дитини; не надає і доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Відповідно до акту №37 обстеження матеріально-побутових умов від 05.12.2023 позивач проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Мати дитини з сім`єю не проживає. Участі у вихованні дитини не бере. Згідно з доповідною запискою класного керівника 7 класу Тростянчикського ліцею [PERSON] учень [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі, він завжди охайний, доглянутий. Батько дитини завжди спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям. Матір контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідувала. Таким чином, відповідачка, проживаючи з сином в одному селі, свідомо та безпідставно тривалий час ухиляється від виховання дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно нього, оскільки жодних перешкод у здійсненні такого виховання ні з боку позивача, не з будь-якого іншого боку немає. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою постановлено: клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити, витребувано від Служби у справах дітей Ободівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області письмовий висновок щодо можливості та доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст. 19 СК України. 17 квітня 2024 року від Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи висновок органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Тростянецької селищної ради від 11 квітня 2024 року №103. Відзив на позов не надходив. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Дудін Л. В. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, висловились, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена в порядку передбаченому ЦПК україни. Заяв чи клопотань від відповідача про відкладення розгляду справи чи іншого змісту до суду не надходило. Представник Служби у справах дітей Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Савчук С. В. всудове засідання не прибула, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, висловилася, що підтримує висновок органу опіки і піклування наданий відповідно до ст. 19 СК України та при вирішенні справи просила врахувати якнайкращі інтереси дитини. Заслухавши осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. В справі «Ilya Lyapin v. Russia», справа № 70879/11, Страсбург, 30.06.2020, §44, 47, Європейський суд з прав людини зазначив про те, що в даний час існує широкий консенсус - у тому числі в міжнародному праві - на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси мають бути першочерговими. Як правило, інтереси дитини диктують, що зв`язки дитини зі своєю сім`єю повинні підтримуватися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною і це може завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Розірвати такі зв`язки означає відірвати дитину від коріння, що може бути зроблено лише у виняткових обставинах; необхідно зробити все для збереження особистих відносин і, якщо це необхідно, для відновлення сім`ї. Оцінюючи, чи був оскаржений захід «необхідним у демократичному суспільстві», Суд повинен врахувати, чи були, зважаючи на справу в цілому, причини, виправдані для оскаржуваного заходу, «відповідні та достатні» для цілей § 2 статті 8 Конвенції. З цією метою, суд повинен з`ясувати, чи проводили вітчизняні суди поглиблену перевірку всієї сімейної ситуації та цілу низку факторів, зокрема факторів фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, і чи врівноважена та розумна оцінка відповідних інтересів кожної людини з постійною турботою про визначення того, яке найкраще рішення буде для дитини. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 08 квітня 2011 року, актовий запис №6. В свідоцтві про народження дитини записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/000751386 від 23.01.2024 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до акта №37 від 05 грудня 2023 року обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , який проживає за адресою; [ADDRESS] , а зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , складений і підписаний комісією у складі: старости с. Тростянчик - Інни Філіпової, інспектора -Наталії Поліщук, фахівця із соціальної роботи - Катерини Бурковської , комісія при перевірці матеріально-побутових умов проживання встановила: [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Мати дитини з сім`єю не проживає. Участі у вихованні дитини не бере. Висновок комісії: неповнолітній [PERSON] , 2011 року народження, знаходиться на утриманні батька [PERSON] (а.с. 9). Згідно з доповідною запискою класного керівника 7 класу Тростянчикського ліцею [PERSON] учень [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі, він завжди охайний, доглянутий. Батько дитини завжди спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям. Матір контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідувала (а.с. 10). Виконавчим комітетом Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області рішенням №103 від 11.04.2024 затверджено Висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 41-42). Як випливає з висновку органу опіки і піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Тростянецької селищної ради від №103 від 11.04.2024 під час розгляду матеріалів справи, які подані на засідання комісії з питань захисту прав дітей Тростянецької селищної ради щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] встановлено наступне. З 2010 року гр. [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з гр. [PERSON] У 2011 році у них з цивільною дружиною [PERSON] народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження. У червні 2023 року гр. [PERSON] з цивільною дружиною [PERSON] вирішили розірвати їхні стосунки. Малолітня дитина [PERSON] , 2011 року народження, залишився проживати з батьком. Позов щодо стягнення аліментів на користь малолітньої дитини до суду подано не було. Відповідно до акта обстеження умов проживання дитини складеного службою у справах дітей за місцем проживання батька, будинок складається із 3 кімнат, кухні, коридора. В будинку, створені належні умови для сну, відпочинку та навчання дитини. Під час обстеження умов проживанняв кімнатах було прибрано, санітарно-гігієнічні умови задовільні. Для [PERSON] облаштована окрема кімната. В кімнаті знаходиться шафа для зберігання особистих речей, ліжко та стіл для виконання домашніх завдань. Дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям, яке відповідає віку і сезону; розвиваючими книгами та іграшками; гаджетами (телефоном та комп`ютером). Відповідно до акта оцінки потреб дитини та її сім`ї, складеного фахівцем із соціальної роботи КЗ «Тростянецький селищний центр надання соціальних послуг», за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що складних життєвих обставин у сім`ї не виявлено та батько дитини спроможний забезпечувати дитину. [PERSON] офіційно працює в ліцеї с. Тростянчик робітник з комплексного обслуговуванняі ремонту будівель. За складом характеру спокійний, тактовний. Зловживань алкогольними напоями не допускає. Згідно з довідками виданими КНП «Тростянецька лікарня» від 18.03.2024 №101 та №104 батько дитини, [PERSON] , на обліку у психіатра та нарколога не перебуває. Відповідно до листа ліцею с. Тростянчик від 15.03.2024 №01-27/30 дитина [PERSON] регулярно відвідує заклад освіти. Батько дитини, [PERSON] , завжди спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям сина. Мати, [PERSON] , контакту з ліцеєм не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські зюори не відвідує. Повідомлень до відділення поліції №2 Гайсинського РУП щодо невиконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] не надходило. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини гр. [PERSON] повідомив, що у червні 2023 року [PERSON] , мати дитини, пішла з дому, залишила сина проживати з батьком. Перші місяці мати відвідувала дитину. На даний час [PERSON] з сином не спілкується, не відвідує його, та не бере участі у вихованні. Батько пояснив, що факт ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю проявляється у тому, що вона не піклується про фізичний і духовних розвиток сина, зокрема не забезпечує його необхідним харчуванням, одягом, не спілкується з сином. Тому, подано позовну заяву до суду щодо позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 171 СК України, на комісії з питань захисту прав дитини був запрошений та заслуханий малолітній [PERSON] . Під час засідання дитина повідомила, що не бажає спілкуватися із матір`ю, так як вона залишила його і проживає з співмешканцем. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалося питання про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Мати дитини [PERSON] на засіданні комісії не була присутня, хоча належним чином повідомлялася про дату та час проведення засідання. Працівниками служби здійснено обстеження умов проживання гр. [PERSON] та проведено бесіду, з метою з`ясування думки матері щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] . Мати дитини не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина, що підтверджується заявою [PERSON] . На комісія з питань захисту прав дитини Тростянецької селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 43-46). За клопотанням позивача судом було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] та [PERSON] . Свідки повідомили, що тривалий час не бачили [PERSON] за адресою проживання позивача та його сина, підтвердили й те, що хлопці самостійно займаються господарством, живуть дружно, їм не відомі обставини перешкоджання [PERSON] у спілкуванні з дитиною, хоча вона проживає в одному селі із сином. Також свідок [PERSON] повідомив, що декілька раз бачив, як [PERSON] добиралася з роботи і йшла в протилежному напрямку від місця проживання [PERSON] та [PERSON] . За правилами ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із вимогами ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 статті 164 СК України визначено: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» проголошено: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню [PERSON] , 2011 року народження, зокрема: свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нимю в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан його здоров`я, хоча б мала це робити. Враховуючи вищевикладене, на думку суду позов є обґрунтованим, оскільки під час розгляду справи встановлено факт невиконання батьківських обов`язків відповідачкою по відношенню до свого неповнолітнього сина, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог та необхідність його задоволення повністю, оскільки цього вимагають інтереси дитини. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені норми, із відповідача належить стягненню на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного, статтями 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 142, 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved