Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.04.2024 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2002 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 366. \~ \~ \~ \~Від подружнього життя у них малолітніх чи неповнолітніх дітей немає. \~ \~ \~ \~Спільне життя з відповідачем не склалося. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбні відносини припинені. Фактично сім`я припинила своє існування. \~ \~ \~ \~Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 31.05.2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 366. \~ \~ \~ \~Одночасно із позовом позивач подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач\~ 20.05.2024 року подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України \~у разі\~неявки в\~ судове засідання\~всіх учасників\~справи\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 31.05.2002 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 366, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2023 року (а.с. 3). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, суперечить його інтересам, просить розірвати шлюб. Від подружнього життя у них малолітніх чи неповнолітніх дітей немає. Згідно із ч. 1 ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 36, ст. 51\~СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно із ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач позов визнала, що стверджується її письмовою заявою (а.с. 16). Отже, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, його необхідно прийняти та задовольнити позов повністю. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved