Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування позову зазначав, що 31 березня 2021 року, позивач [PERSON] уклав із відповідачем [PERSON] договір позики, згідно з яким позивач передав, а відповідач взяв у позику грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. Згідно умов укладеного договору, відповідач зобов`язався повернути отриману суму позики в строк до 31 травня 2021р. Проте дане зобов`язання відповідачем не виконано. Неодноразові перемовини з відповідачем, щодо повернення боргу, з метою досудового врегулювання спору, виявилися безрезультатними. Враховуючи, що предметом договору позики є іноземна валюта (долари США), сума позову розраховується на підставі ст.533 ЦК України. З урахуванням положень ст.533 ЦК України, сума боргу розраховується на день подання позову з урахуванням офіційного курсу гривні встановленого національним банком України по відношенню до долара США. Таким чином сума основного боргу складає 548 685,00 гривень (36,579 * 15 000 = 548685). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, що складає 1082,46 доларів США, виходячи з розрахунку:дата повернення позики за договором - 31.05.2021р. повернуто позики - 00 доларів США строк прострочення виконання зобов`язання - 878 днів (з 01.06.2021р. по 25.10.2023р.)3% річних -1 082,46 доларів США (15 000 * 878дн. *3% / 100 /365 = 1082,46)Враховуючи офіційний курс НБУ який становить 36,579 гривень за 1,00 долар США (станом на 25.10.2023р.) 3% річних складає 39 595,30 гривень. Всього ціна позову, з урахуванням суми основного боргу та 3% річних, складає 588 280,30 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Ухвалою судді від 02.11.2023 року відкрито провадження у вказаній справі у порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження, надано сторонам строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 09.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено вказану справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача зменшив розмір заявлених вимог і зазначив, що відповідачем було повернуто частину боргу у розмірі 1500 доларів США, а тому позивач зменшує розмір вимог і просить стягнути 493816 грн. 50 коп. суму основного боргу та 39595,30 грн. - 3 процента річних, а також витрати по сплаті судового збору. Також у судовому засіданні 09.05.2024 представник позивача надав суду для огляду оригінал розписки від 31.03.2021 року, який оглянуто в судовому засіданні. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст.ст.2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст. 77 ЦПК). Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів .Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що 31 березня 2021 року, позивач [PERSON] уклав із відповідачем [PERSON] договір позики, згідно з яким позивач передав, а відповідач взяв у позику грошові кошти в сумі 15 000,00 доларів США. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. Оригінал розписки оглянуто в судовому засіданні Згідно умов укладеного договору, відповідач зобов`язався повернути отриману суму позики в строк до 31 травня 2021 р. На момент звернення з цим позовом до суду [PERSON] грошові кошти позивачу не повернув. Дане зобов`язання відповідачем не виконано. Враховуючи, що предметом договору позики є іноземна валюта (долари США), сума боргу розрахована на підставі ст.533 ЦК України. Таким чином сума основного боргу з урахуванням повернутих коштів після подання позову до суду -1500 доларів США, про що зазначив представник позивача у судовому засіданні, складає 493816 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно із ч. 2ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 та 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046,1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Крім того, відповідно до ст.1049,1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що строк повернення коштів настав 31.05.2021 року, однак у матеріалах справи відсутні докази того, що зобов`язання було виконано у повному обсязі. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, що складає виходячи із меж заявлених вимог 1082,46 доларів США, виходячи з розрахунку: дата повернення позики за договором - 31.05.2021р. повернуто позики - 00 доларів США строк прострочення виконання зобов`язання - 878 днів (з 01.06.2021р. по 25.10.2023р.) 3% річних -1 082,46 доларів США (15 000 * 878дн. *3% / 100 /365 = 1082,46) Враховуючи офіційний курс НБУ який становить 36,579 гривень за 1,00 долар США (станом на 25.10.2023р.) 3% річних виходячи межі заявлених позивачем вимог складає 39 595,30 гривень. При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням позову на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судового збору з відповідача, який позивачем сплачено при подачі позову у розмірі 5882,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved