Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, в обґрунтування зазначивши наступне. Він є власником 23/50 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Також він є фактичним користувачем житлового будинку «А-1» та підвалу літ «а», загальною площею 630,1 кв.м та житловою п5лощею 224,1 кв.м, що розташований по [ADDRESS] . Співвласникам іншої частини є відповідачі, яким належить по 27/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Між ними, як співвласниками вищевказаного майна, виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із часткового спільного володіння не досягнуто. Крім того, так як нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності, без згоди відповідачів він не має можливості зареєструвати право власності на об`єкт нерухомого майна після проведення реконструкції та отримання декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Він фактично, на сьогоднішній день, позбавлений права нормального користування цією частиною житлового будинку, так як без виділу часток в натурі вказаного житлового будинку, власниками якого є він та відповідачі, він не має можливості одноособово вчиняти та розпоряджатися належним йому нерухомим майно, без згоди відповідачів, оскільки вони відмовляються її надавати, а тому на сьогодні він не має іншої можливості реалізувати своє право, аніж виділити частку житлового будинку в натурі та зареєструвати виділений об`єкт за новою адресою, яка йому була уже присвоєна. Крім того, задля досудового врегулювання вказаного спору, ним неодноразово були здійснені розмови з відповідачами, щоб мирним шляхом, за погодженням сторін, вчинити виділ належних їм на праві спільної часткової власності частин житлового будинку, але відповідачі категорично відмовляються. На сьогодні він не має можливості реалізувати своє право повноцінно користуватися належною йому частиною будинку, а тому єдиним способом захистити своє порушене право є звернення з цим позовом до суду. Відповідно до зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації він є власником 23/50 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальна площа даної частки становить 630,1 кв.м, а житлова площа 224,1 кв.м. Частка, яку він просить виділити йому, є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий, що підтверджується висновком, щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 30.01.2024, виготовленим ТОВ «Експерт Робота». Просить припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] . Виділити йому, [PERSON] , в натурі у власність 23/50 частки житлового будинку [ADDRESS] , а саме: житловий будинок «А1-4» та підвал літ «а», загальною площею 630,1 кв.м та житловою площею 224,1 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1/1 частки. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, на адресу суду подали письмову заяву, у якій просять суд розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.ч. 3-4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206, 207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши позицію сторін, викладену у заявах, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено про те, що згідно договору дарування, укладеного 04 серпня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1658, посвідченого, [PERSON] , приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, [PERSON] подарував, а позивач по справі [PERSON] , [INFO] , прийняв в дар, 23/50 часток у праві власності на житловий будинок, адреса якого: [ADDRESS] , загальною площею 115,2 м2, житловою площею 81,8 м2, опис: житловий будинок «А-1» з житловою прибудовою «А2»; прибудовою «а3»; сарай «Б1»; погріб (вхід) «В1»; тимчасова споруда «м1»; тимчасова споруда «Н1»; огорожа № 1; хвіртка №2; огорожа №3; ворота з хвірткою №4, іменовані далі «23/50 частки у праві власності на житловий будинок»; земельну ділянку, на якій розташовані вказані 23/50 часток у праві власності на житловий будинок, з кадастровим номером 7110800000:02:005:0008, місцезнаходження якої: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0196 га, іменована як «земельна ділянка». Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, сформованого 28.08.2023 за № 344365826, у відповідності до якого право власності на 23/50 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по [ADDRESS] , зареєстроване 04.08.2023 за № 51248588, приватним нотаріусом Волошенюк Л.О. Уманського районного нотаріального округу, Черкаської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 68741530 від 04.08.2023, приватного нотаріуса, у відповідності до договору дарування серія та номер: 1658, виданий 04.08.2023, [PERSON] , приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстроване за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , громадянином Молдови, а також витягом з Державного реєстру речових прав, сформованого 04.08.2023 за № 341634567, у відповідності до якого право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7110800000:02:005:0008, площею 0,0196 га, розташовану по [ADDRESS] , зареєстроване 04.08.2023 за № 51248616, приватним нотаріусом Волошенюк Л.О. Уманського районного нотаріального округу, Черкаської області, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 68741530 від 04.08.2023, приватного нотаріуса, у відповідності до договору дарування серія та номер: 1658, виданий 04.08.2023, [PERSON] , приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстроване за [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , громадянином Молдови. У відповідності до повідомлення державного кадастрового реєстратора Відділу 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 01.02.2024 № К-16/0-0.365-46/38-24 від 01.02.2024, станом на 01.01.2013 згідно земельно-облікових документів земельна ділянка кадастровий номер 7110800000:02:005:0008 належить [PERSON] відповідно до відомостей ДЗК (дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно від 04.08.2023). На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок було здійснено поділ земельної ділянки кадастровий номер 7110800000:02:005:0008 0,0196 га, відповідно чого, кожній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, а саме: земельна ділянка площею 0,0041 га - 7110800000:02:005:1257; земельна ділянка площею 0,0155 га - 7110800000:02:005:1258. Вказане також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав сформованими 22.08.2023 за № 343729943 та 343732445, у відповідності до яких право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 7110800000:02:005:1258 та 7110800000:02:005:1257 зареєстровано за [PERSON] , за номерами відповідно: 51455909 та 51455670. У відповідності до інформації з порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, Управлінням містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради, прийнято рішення про реєстрацію реконструкції частини житлового будинку під окремий блокований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери 7110800000:02:005:1258 та 7110800000:02:005:1257. Початок будівництва 25.07.2023, дата завершення будівництва 12.01.2024, строк введення об`єкта в експлуатацію 16.01.2024. Реєстраційний номер в ЄДЕССБ ЧК101240117299 Згідно витягу з цифрового офіційного державного додатку «Дія» позивача [PERSON] , останнього повідомлено про те, що 18.01.2024 зареєстровано його декларацію про готовність об`єкта за номером ЧК101240117299, та повідомлено про те, що після реєстрації декларації, він має право зареєструвати право власності на об`єкт будівництва. Згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 03.01.2024 блокованому житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] , 02.11.2023 якому присвоєно номер 41-А/24, замовником є [PERSON] . Крім того, факт присвоєння блокованому житловому будинку, що будувався на земельних ділянках з кадастровими номерами 7110800000:02:005:1257 та 7110800000:02:005:1258, відповідно до повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.09.2023 ЧК051230724423-1, адреси: 20300, України, [ADDRESS] , підтверджується наказом № 625/09-03 Управління містобудування, землекористування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради. На замовлення [PERSON] , ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт від 16.01.2024 на житловий будинок садибного типу розташований за адресою: [ADDRESS] , із схематичним зображенням приміщення та експлікацією до схематичного плану, експлікацією приміщень. У відповідності до висновку Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт Робота» від 30 січня 2024 року, щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого власнику [PERSON] , 23/50 частини житлового будинку, що складається з житлового будинку літ. «А1-4» та підвалу літ. «а» загальною площею 630,1 кв.м та житловою площею 224,1 кв.м, що належить останньому на підставі договору дарування № 1658 від 04.08.2023, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Волошенюк Л.О., декларація про готовність до експлуатації ЧК1012400117299 від 18.01.2024, зареєстрованої Управлінням містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради. Право власності на земельну ділянку підтверджується витягом з ДРРПнНМ про реєстрацію права власності, індексний номер 343732445 від 22.08.2023, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2784918771108, кадастровий номер: 7110800000:02:005:1258; витягом з ДРРПнНМ про реєстрацію права власності, індексний номер 343729943 від 22.08.2023, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 2784834171108, кадастровий номер: 7110800000:02:005:1257, за технічними показниками 23/50 частини об`єкта є відокремленою, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів, сформованої 30.01.2024 за № 363850435, щодо будинку [ADDRESS] , власниками вказаного будинку є: [PERSON] , його частка становить 23/50, право власності на яку зареєстроване на підставі договору дарування № 1658, 04.08.2023 за № 51248588 та по 27/100 кожен [PERSON] (право власності зареєстровано 22.05.2015 № 9760092) та [PERSON] (право власності зареєстровано 22.05.2015 № 9760091). Вид спільної власності спільна часткова. Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] , виконавчого комітету Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області від 06.02.2024 за № 71446708, у проведенні реєстраційних дій за Заявою відмовлено. У вказаному рішенні державний реєстратор зазначив про те, що відповідно до поданих документів заявником було проведено реконструкцію частини житлового будинку під окремий блокований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , кадастрові номери 7110800000:02:005:1258 та 7110800000:02:005:1257. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за заявником зареєстровано право власності на 23/50 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Тобто було проведено реконструкцію належної заявнику частини житлового будинку під окремий об`єкт нерухомості без припинення права спільної сумісної часткової власності, що унеможливлює державну реєстрацію на новостворений об`єкт. Подані документи не дають змоги встановити набуття заявником права власності на окремий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянин захищаються судом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.\~Статтею 16 ЦК України\~надано право кожній особі звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Частиною першою\~статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, у національному законодавстві визначено у\~статті 317 ЦК України. Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 Цивільного кодексу України. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у виразі часток. Ідея спільної часткової власності в тому й полягає, що майно належить усім співвласника одночасно. Тому, наприклад, зменшення майна внаслідок його пошкодження тягне наслідки щодо всіх співвласників, а не одного чи кількох із них. Відповідно до\~ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В абзаці першому пункту 6\~постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 визначено, що при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Аналогічну правову позицію зазначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013р. по справі №6-12цс13, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012р. по справі № 6-510св12, ухвалі Верховного Суду України від 1 квітня 2009 року по справі № 6-27902св08. Одним із способів захисту цивільних прав може бути визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Частина 4 статті 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р № 5 передбачено, що спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта\~статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 361 ЦК України гарантовано право співвласника самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми права, державне реєстрація прав не є підставо набуття права власності, а є лише засвідченням державою уже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяжень визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (далі Порядок державної реєстрації), згідно якого закінчений будівництвом об`єкт це закінчений будівництвом об`єкт, який після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійним об`єктом нерухомого майна. У відповідності до п.80-1 Порядку державної реєстрації у разі коли державна реєстрація права власності проводиться на закінчений будівництвом об`єкт у результаті реконструкції, який до проведення такої реконструкції перебував у спільній власності, державному реєстратору подається письмова згода всіх співвласників закінченого будівництвом об`єкта на проведення його реконструкції. У зв`язку з проведенням реконструкції закінченого будівництвом об`єкта вид спільної власності та розмір часток у праві спільної часткової власності залишаються незмінними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників. На підтвердження такої домовленості співвласників може бути надана письмова заява співвласників про визначення розміру часток, справжність підписів на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат, або договір, укладений такими співвласниками відповідно до законодавства. Разом з цим механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (далі Порядок). Згідно п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Пунктом 11 Порядку передбачено, що датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката. Декларація про готовність об`єкта до\~експлуатації це\~документ, який юридично закріплює завершення будівельних робіт. Документ необхідно реєструвати не тільки при початку нового будівництва, але і при реконструкції, а також по завершенні будівельних робіт. Реєстрація може гарантувати законність споруди і те, що об`єкт може вводитись в експлуатацію після підключення всіх комунікацій. За фактом закінчення будівельних робіт необхідно юридично закріпити результат робіт і звернутися в ДАБК та ввести об`єкт в експлуатацію згідно із Законом. Декларація про готовність об`єкта до експлуатації дозволяє в майбутньому оформити право власності на будинок, а також отримати документ відповідно до Закону, який дасть право здійснювати будь-які юридичні операції. Згідно з ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Аналізуючи зібрані по справі докази з урахуванням наведених правових норм, суд вважає, що припинення права спільної часткової власності позивача по справі на житловий будинок [ADDRESS] , та виділення йому в натурі у власність 23/50 часток вказаного житлового будинку, який був реконструйований під окремий блокований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , є доцільним та не призведе до порушення прав інших співвласників. Так, суд бере до уваги, що вказані 23/50 частин із домоволодіння, яким користуються сторони може бути виділена у самостійний об`єкт нерухомості, та враховує позицію відповідачів, які не заперечують проти задоволення позову за наявності декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яку позивач зареєстрував у відповідності до вимог чинного законодавства, звернувшись до відповідних інстанції для отримання дозволу, провівши реконструкцію будівлі та отримавши дозвіл на введення в експлуатацію. Крім того, суд бере до уваги, що позивач після проведеної реконструкції належної йому частки будинку в окремий блокований житловий будинок намагався вирішити питання щодо державної реєстрації речових прав на належне йому нерухоме майно, з метою подальшого виділу належної частки із спільної часткової власності, але у зв`язку з обставинами не залежними від його волі, державним реєстратором йому було відмовлено. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, але позивач у своєму позові питання про стягнення судових витрат не ставить.

Outcome: approved