Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, який подалі уточнив після усунення недоліків. Позов мотивований тим, що його батьками є: [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , які перебували у шлюбі з 13.01.1960 року, і за життя заповіту не залишили. Батьки проживали в житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 008892, виданого 06 серпня 2010 року Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області на підставі рішення VII сесії ХХІV скликання Коробочкинської сільської ради від 24.10.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 011068200018. На час смерті батька матір також проживала в цьому будинку і є такою, що прийняла спадщину фактично, однак не встигла її оформити. Після смерті матері він (позивач) звернувся у встановлений законом строк до Чугуївської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було видано йому свідоцтво про право власності на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування спірного жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1525 га кадастровий номер 6325484001:00:002:0023. Однак нотаріусом видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на нього. Батько [PERSON] власноруч будував спірний будинок з середини 1960 років до 1971 року. В той час в сільській місцевості не вимагалось інших правових дій по реєстрації права власності крім запису у погосподарській книзі. Відповідно до довідки виконавчого комітету Чкаловської селищної ради № Ш-476/01-62-28 від 25.09.2023 року будинок, розташований в [ADDRESS] зі службовими будівлями та спорудами зареєстрований по господарській книзі під № [NUMBER] , головою господарства значиться [PERSON] . Таким чином, він є власником земельної ділянки, на якій розташований будинок, однак не має можливості оформити своє право власності на нього в порядку спадкування за законом. Зазначає, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, оскільки його брат [PERSON] відмовився від прийняття спадку, про що в установлений законом строк надав до нотаріальної контори відповідну заяву. На підставі викладеного просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 10 січня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити у порядку загального позовного провадження. Подалі позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав за заявленими підставами, просив їх задовольнити. Представник відповідача начальник Чкаловської селищної військової адміністрації С. Котенко надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника виконавчого комітету Чкаловської селищної ради за наявними в матеріалах справи документами. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено по суті. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані учасниками справи докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.11. 1960 року Коробчанським сіль. ЗАГС с. Коробочкине, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 522 від 02.11.1960 року, його батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , які перебували у шлюбі з 13.01. 1960 року відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 21.01.1960 р. (а.с.8,17). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.09.2014року виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис 39 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.11.2022 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 642 (а.с.6). Даних про те, що [PERSON] та [PERSON] за життя склали заповіти, матеріали справи не містять. Як вбачається з інформації державного нотаріуса Чугуївської державної нотаріальної контори Дідік Є.Г. від 15.12. 2023 року № 2254/01-16 на запит суду після: померлого [INFO] [PERSON] в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України (шість місяців) з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини в нотаріальну контору спадкоємці не звертались, але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Після померлої [INFO] [PERSON] звернувся [PERSON] (син спадкодавиці), [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який спадщину прийняв тим, що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. Заведена спадкова справа за № 193/2023. Заповіти відсутні. 08.06.2023 р. за р. №№ 1-378,1-379 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на земельні ділянки розміром: 3,703 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області; 0,1525 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на яку [PERSON] державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Дідік Є.Г. 08 червня 2023 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі № 1-378, спадкова справа № 193/2023) на земельну ділянку площею 0,1525 га, кадастровий номер 6325484001:00:002:0023, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої у [ADDRESS] . Ця земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 008892, виданого 06 серпня 2010 року Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області на підставі рішення VII сесії ХХІV скликання Коробочкинської сільської ради від 24.10.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011068200018, що належала чоловіку спадкодавиці, [PERSON] , померлого [INFO] , але юридично не оформила, померла [INFO] (а.с.12). Вищезазначене підтверджується й витягом за № 335013970 з Державного реєстру речових прав від 08.06.2023 12:54:03, сформованого [PERSON] , Чугуївська державна нотаріальна контора, Чугуївський районний нотаріальний округ, Харківська область (а.с. 13). Однак при зверненні [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок після смерті матері [PERSON] позивачу було відмовлено постановою від 01.06.2023 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Дідік Є.Г. у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що відсутні правовстановлюючи документи на спадкове майно.(а.с.21). Як зазначає в своїй позовній заяві [PERSON] його батько [PERSON] власноруч будував спірний будинок з середини 1960 років до 1971 року. В той час в сільській місцевості не вимагалось інших правових дій по реєстрації права власності крім запису у по господарській книзі. Наданими по справі доказами підтверджено наступне. Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1525 га, кадастровий номер 6325484001:00:002:0023, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої у [ADDRESS] . Ця земельна ділянка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 008892, виданого 06 серпня 2010 року Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області на підставі рішення VII сесії ХХІV скликання Коробочкинської сільської ради від 24.10.2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011068200018, належала [PERSON] . Наявність будинку підтверджується технічним паспортом від 24.03.2023 року, виготовленим КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно якого будинок за адресою: [ADDRESS] складається з: житлового будинку - «А», 1971 року забудови,прибудови «А-1» 1980 року забудови, веранди - «а», 1989 року забудови, господарських будівель: літньої кухні - «В», 1971 року забудови, погребу\~«Б», 1972 року забудови, сараю «Г», 1971 року забудови, сараю «Д», 1972 року забудови, гаражу - «Г», 1966 року забудови, сараю - «З», 1975 року забудови, вбиральні - «Е», 1971 року забудови, навісу - «Ж», 1972 року забудови, колонки «К» 1971 року забудови, огорожі №1 1998 року забудови, ворота з хвірткою 1988 року (а.с.9-11). З інформації КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24.03.2023 р. № 368 вбачається, що згідно з реєстраційними матеріалами бюро право власності станом на 31.12.2012 р., на житловий будинок [ADDRESS] , не зареєстроване (а.с. 22). Згідно довідки Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Коробочинський старостинський округ Чкаловської селищної ради територіальної громади за № Ш-476/01-62-28 від 25.09.2023 року будинок, розташований в [ADDRESS] зі службовими будівлями та спорудами зареєстрований по господарській книзі під № 0602-4, головою господарства значиться [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року №1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на інші речові права на нерухоме майно , набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом , визнаються державою , тобто право власності на нерухоме майно набувається в порядку який існував на час його спорудження. Відповідно до статті 31 вказаного Закону для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до\~Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218\~ЦК України \~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом, після її смерті, своєчасно та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері. Відповідно до довідки виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області Коробочинський старостинський округ Чкаловської селищної ради територіальної громади за № Ш- 684/01-02-28 від 24.11.2023 року в домоволодінні [ADDRESS] , яке належало фактично [PERSON] та [PERSON] , інших спадкоємців ніж син [PERSON] , немає (а.с.30). Відповідно до\~ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Тому суд вважає, що позивачем доведено наданими по справі доказами, що вказаний житловий будинок з господарчими спорудами за адресою, належав при житті спадкодавиці [PERSON] , та входить до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті.

Outcome: approved