Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду та просить стягнути з Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 36 594,58 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що позивачка працювала в ДП «Чернігівський облавтодор» філія «Сосницька ДЕД» на посаді охоронця до 17.01.2024. За час роботи з квітня 2023 року по січень 2024 року за підприємством виникла заборгованість по виплаті заробітної плати перед позивачем в сумі 36 594,58 грн. У судове засідання позивачка не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу № 45-к від 08.09.2020 (а.с.6) [PERSON] прийнята на роботу до філії «Сосницька ДЕД» ДП «Чернігівський облавтодор». Згідно наказу № 3-К від 17.01.2024 (а.с.7) [PERSON] звільнена з філії «Сосницька ДЕД» ДП «Чернігівський облавтодор» з 17.01.2024, за згодою сторін. Відповідно до довідки філії «Сосницька ДЕД» (а.с.8) заборгованість перед позивачкою [PERSON] по заробітній платі за період з квітня 2023 року по січень 2024 року, станом на 01.04.2024 року складає 36 594,58 грн. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої незалежності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи викладене суд вважає, що вимога позивачки щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved