Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

[PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 20.04.2023 № 00039341620 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.09.1982 серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.08.2011 серії [NUMBER] . [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 18.05.1994 секретарем виконавчого комітету Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 47, яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. З матеріалів спадкової справи № 168/2011 (номер у Спадковому реєстрі 51922169) вбачається, що єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , є [PERSON] , дата подання заяви 01.11.2011. Згідно з довідкою Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 24.10.2012 № 819, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 1973 року по день смерті [INFO] . На момент смерті за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Отже, другий спадкоємець [PERSON] за заповітом [PERSON] , який не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подав заяви про її прийняття, відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається таким, що не прийняв спадщину. 03.05.2023 [PERSON] звернулася до Новомиколаївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Євграфової О.М., в порядку заміщення державного нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори, від 03.05.2023 № 54/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неподанням правовстановлюючих документів спадкодавця на вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 03.05.2023 №331064939 [PERSON] на праві приватної власності належала 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Водночас підставою виникнення права власності зазначено: «свідоцтво про право на спадщину, 946, 18.09.2008, Новомиколаївська державна нотаріальна контора; свідоцтво про право власності № [NUMBER] , 26.02.1973, Тернуватська селищна рада. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.09.2008 № 946, виданим в.о. нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області Горовою Я.О., спадкоємцем всієї частки майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] , 1929 року народження, ідентифікаційний № [NUMBER] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців [PERSON] з матеріалів спадкової справи № 223 (номер у Спадковому реєстрі 45465370) не вбачається. Зазначене свідоцтво про право на спадщину видане на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на будівлі, виданого Тернуватською селищною радою Новомиколаївського району Запорізької області 26.02.1973. Інша половина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на будівлі, виданого Тернуватською селищною радою Новомиколаївського району Запорізької області 26.02.1973. З вищенаведених доказів у їх сукупності вбачається, що Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, від 03.05.2023 №331064939 містить помилку у частці власності [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на будівлі, виданого Тернуватською селищною радою Новомиколаївського району Запорізької області 26.02.1973, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.09.2008 № 946, виданого в.о. нотаріуса Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області Горовою Я.О., зазначений будинок належав їй на праві власності в цілому. Отже, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.02.2023 № НВ-9913013762023, [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1196 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 2323655500:04:001:0265, цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», документ, що посвідчує право державний акт на право власності на земельну ділянку від 14.01.2010 серії ЯИ №354963, підстава виникнення права рішення Тернуватської селищної ради від 19.09.1995 №66. Пунктом 1 рішення виконавчого комітету Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 19.09.1995 № 66 «Про передачу земельних ділянок безкоштовно в приватну власність громадянам» було передано безкоштовно в особисту власність земельні ділянки громадянам (додаток 1), які раніше були надані їм для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель, та для ведення особистого підсобного господарства, зокрема [PERSON] та [PERSON] присадибні ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,079 га кожному. Наведені докази у їх сукупності суд визнає достатніми для підтвердження того, що земельна ділянка з кадастровим номером 2323655500:04:001:0265 входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Належність правовстановлюючих документів на спадкове майно встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відсутність у позивача по цій справі оригіналів правовстановлюючих документів, перешкоджає йому оформити право власності на житловий будинок та земельну ділянку в нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію від 01.11.2023, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 2979,12 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved