Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

08.02.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (далі - позивач, ТОВ ЄАПБ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за: - кредитним договором № 2811635 від 13.01.2022р. в розмірі 30 780 грн. 60 коп. з яких: 6 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24 780 грн. - заборгованість за відсотками; - договором позики № 77282759 від 16.10.2021р. в розмірі 38 610 грн. 46 коп. з яких: 18 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 20 610 грн. 46 коп. - заборгованість за відсотками; - кредитним договором № 3356509194/752362 від 21.11.2021р. в розмірі 10 272 грн. 50 коп. з яких: 3 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6 772 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ЛІНЕУРА УКРАЇНА (далі - ТОВ Лінеура Україна) та відповідачем було укладено кредитний договір № 2811635, з використанням ІТС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт чи мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта вказаний ним. Кредит товариством надається позичальнику у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта зазначену ним в особистому кабінеті, та у кредитному договорі. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг. 19.07.2023р. між ТОВ Лінеура Україна та ТОВ ЄАПБ було укладено договір факторингу № 19072023, згідно з умовами якого ТОВ Лінеура Україна передає (відступає) ТОВ ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ЄАПБ приймає права вимоги до боржників, вказаними у тому числі і у реєстрі боржників від 19.07.2023р., у тому числі і до боржника [PERSON] в сумі 30 780 грн. 60 коп., з яких: 6 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24 780 грн. - заборгованість за відсотками. 16.10.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія 1 Безпечне агентство необхідних кредитів (далі - ТОВ 1БАНК) та відповідачем було укладено договір позики № 77282759, згідно якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення позики, та сплатити плату (проценти) від суми позики. Договір був укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно Закону України Про електронну комерцію. 14.06.2021р. між ТОВ 1БАНК та ТОВ ФК ЄАПБ було укладено договір факторингу № 14/06/21 відповідно до умов якого ТОВ 1БАНК передало (відступило) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ прийняла належні ТОВ 1БАНК Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі відповідно до Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023р. щодо боржника [PERSON] в сумі 38 610 грн. 46 коп., з яких: 18 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 20 610 грн. 46 коп. - заборгованість за відсотками; 21.11.2021р. між ТОВ Кредитна установа Європейська кредитна група (далі - ТОВ КУ ЄКГ) та відповідачем було укладено кредитний договір № 3356509194/752362, який був підписаний відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 12.08.2022р. між ТОВ КУ ЄКГ та ТОВ ЄАПБ було укладено договір факторингу № 12082022, за умовами якого ТОВ КУ ЄКГ передало за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у Реєстрі боржників ТОВ ЄАПБ, в тому числі, згідно Реєстру боржників від 12.08.2022р. і право грошової вимоги до відповідача в сумі 10 272 грн. 50 коп., з яких: 3 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6 772 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками. Всупереч умов договорів відповідач не виконав свої зобов`язання, та після відступлення позивачу прав грошової вимоги за ними не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ні на рахунки первісних кредиторів, ні на рахунки ТОВ ФК ЄАПБ. За таких обставин позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 2811635, договором позики № 77282759, кредитним договором № 3356509194/752362 у заявлених розмірах. 09.04.2024р. представницею позивача [PERSON] надано на адресу суду заяву про виконання ухвали суду від 26.02.2024р., в якій остання вказує, що позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, так як не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п. 35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. Відповідно до умов кожного з укладених договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку власноруч вказану ним при укладенні договорів. Ідентифікація позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці має банк-емітент та відповідач. Ні первісний кредитор, ні товариство не мало та не має доступу до даної інформації, так як така є банківською таємницею. Та вказувала, що після звернення з відповідними запитами до первісних кредиторів позивачем було отримано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2811635 від 13.01.2022р. від ТОВ Лінеура Україна, детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 77282759 від 16.10.2021р. від ТОВ 1БАНК, та інформаційний лист про перерахування коштів № 4292 від 15.03.2024р. ТОВ ФК Контрактовий дім з ТОВ Лінеура Україна, які долучено нею до позовної заяви. 07.05.2024р. відповідач [PERSON] подав відзив на позов у якому позов не визнав, та просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень проти позову вказував на те, що розрахунки заборгованості, які надані позивачем, не є доказом наявності заборгованості, оскільки не належать до засобів доказування, передбачених ст. 76 ЦПК України, і не є первинними бухгалтерськими документами, а є односторонніми арифметичними розрахунками стягуваних сум, які відповідно повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Жодного доказу видачі кредитів та позики на рахунок відповідача та доказів існування заборгованостей у заявлених розмірах позивачем не подано. Вказане свідчить про недоведеність позивачем факту перерахування коштів саме відповідачу і саме від кредиторів та позикодавця. Позивачем не надано належних та допустимих (взагалі ніяких) доказів видачі Позичальнику кредитів та позики у заявлених сумах, а саме: не було надано оригіналів кредитних договорів/договору позики, меморіальні ордери чи інші первинні бухгалтерські документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника кредиторами, виписок з рахунків кредиторів за дати виплати коштів відповідачу. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем. Вказував, що не можна розцінювати як погодження умов кредитного договору інформацію, зазначену в Паспорті споживчого кредиту та, що Правила надання грошових коштів у кредит/позику, з огляду на їх мінливий характер як внутрішнього правового акту кредитора, не можна вважати складовою кредитного договору. Зазначає про недоведеність факту відступлення прав вимоги від первісних кредиторів до ТОВ ЄАПБ. А також на те, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, а тому договором факторингу від 14.06.2021р. між ТОВ БАНК та ТОВ ЄАПБ не могло передаватися право вимоги до боржника за договором від 16.10.2021р., який був укладений первісним кредитором з відповідачем значно пізніше у часі. 13.05.2024р. представницею позивача [PERSON] надано на адресу суду відповідь на відзив, у якій вона просить позов задовольнити, вказуючи на наступне. Кредитні договори з позичальником укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. На сайті клієнт самостійно у межах встановленого ліміту обирає суму кредиту та бажаний строк отримання кредиту. Після натискання позначки отримати кредит клієнт отримує доступ до заявки на отримання кредиту. \~ \~ \~ \~Заявник здійснює заповнення заявки на отримання кредиту на сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення. Заповнюючи заявку, заявник підтверджує свою обізнаність із умовами Правил та надає свою згоду на передачу Фінансовій установі своїх персональних даних та їх обробку з метою оцінки фінансового стану заявника та його спроможності виконати зобов`язання за договором. На основі зазначених клієнтом даних інформаційна система Товариства генерує індивідуальну частину договору (у разі прийняття рішення про видачу кредиту). На підставі даних, зазначених у заявці, інформаційна система Фінансової установи здійснює реєстрацію заявника на сайті та формує Особистий кабінет, де , як одну і ту саму особу. Кредитор інформує заявника про прийняте рішення про реєстрацію на сайті та щодо можливості видачі кредиту чи про відмову у видачі шляхом надсилання смс- повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, та шляхом надсилання електронного листа на адресу електронної пошти, зазначену у заявці. Смс-повідомлення містить код підтвердження, який клієнт має ввести у спеціальне поле на сайті для того, щоб завершити реєстрацію на генерацію особистого кабінету, а також щоб підтвердити умови отримання кредиту (суму кредиту, процентну ставку, строк). В результаті, пройшовши весь алгоритм дій при укладенні кредитного договору вищевикладене є підтвердженням того, що кредитний договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладено в письмовій формі та підписано сторонами які узгодили всі умови, так як без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу Відповідачем на сайт Кредитодавця за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Кредитодавцем не було б укладено. Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто Відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов кожного укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів з підстав наведених у заяві від 09.04.2024р. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 806/1033/17, наголошено, що неістотні недоліки в оформленні первинних документів не є такими, що нівелюють правове значення первинного документа та реальність господарської операції. Факт переходу до позивача прав вимоги до відповідача на підставі договорів факторингу з первісними кредиторами підтверджується наявними у справі доказами, які є достатніми та належними. Щодо переходу майбутнього права вимоги, то чинним законодавством не заборонено відступлення майбутніх вимог, в той же час це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. В даному випадку предмет права вимоги визначається Договором факторингу, однак перехід права вимоги до Боржників здійснюється за Реєстрами права вимоги. Представниці позивача [PERSON] та [PERSON] в судові засідання 11.04.2024р. та 15.05.2024р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у позовній заяві та у заяві від 09.04.2024р., відзиві на позов від 13.05.2024р., представниці позивача просили розглядати позовну заяву за відсутності представника позивача. Відповідач в судові засідання 11.04.2024р. та 15.05.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час та місце судового розгляду. Водночас у заяві від 07.05.2024р. просив розглядати справу у відсутність відповідача, у задоволенні позовних вимог відмовити. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 13.01.2022р. між ТОВ Лінеура Україна та відповідачем було укладено договір № 2811635 за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України Про електронну комерцію, в тому числі шляхом перевірки Товариством введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу в особистий кабінет. Відповідно до умов договору № 2811635 (п.п. 1.2, 2.1, 9.9) товариство надає Клієнту грошові кошти, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої картки, реквізити якої вказані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Приймаючи умови договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений із усіма умовами Правил надання коштів у позику товариством, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією укласти договір (офертою) та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Пунктами 1.3-1.6.2, 1.8, 3.1, 6.1-6.5 договору № 2811635 визначено, що Товариство надає клієнту кредит в розмірі 6 000 грн. 00 коп. на строк 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів, що є Додатком №1 до цього Договору). Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Клієнт виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 1,09% в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо Клієнт до 12.02.2022 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою; у випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені договором. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 14 479,83 % річних та за зниженою ставкою 14 479,83% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 48 984 грн. 00 коп. та за зниженою ставкою 47 372 грн. 10 коп. Мета кредиту - споживчі (особисті) потреби. Договір № 2811635 підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України Про електронну комерцію Е 547 13.01.2022р. 12:47:34. Згідно Додатку № 1 до договору № 2811635 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки сума кредиту за договором 6 000 грн. 00 коп. та проценти за користування кредитом - 41 372 грн. 10 коп. Усього сума платежу за розрахунковий період складає 48 984 грн. 00 коп. У додатки до позовної заяви позивачем надано паспорт споживчого кредиту підписаний позичальником 13.01.2022р., в якому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної у Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням його майнового, сімейного стану, ін. Надана інформація зберігає чинність до 14.01.2022р. 13.01.2022р. 12:48 згідно замовлення № 2811635_1642070937 ТОВ Фінансова компанія Контрактовий дім було перераховано відповідачеві на карту № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6 000 грн. 00 коп., номер транзакції 1049194538. 22.06.2023р. між сторонами договору № 2811635 укладено в електронній формі додатковий договір про прощення (анулювання) боргу, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався погасити частину основного боргу за договором у сумі 4 200 грн. у термін до 25.06.2023р., а товариство звільняє клієнта від обов`язку сплатити решту частини основного боргу у сумі 1 800 грн. 19.07.2023р. між ТОВ Лінеура Україна (клієнт) та ТОВ ЄАПБ (фактор) укладено договір факторингу № 19072023, згідно із яким (1.1) фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників , сума грошових вимог та ніші дані зазначені у Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1. Згідно з додатком № 1 до договору факторингу № 19072023 клієнтом передано фактору права вимоги, в тому числі і до [PERSON] (порядковий номер 8417), заборгованість якого склала разом 30 780 грн. 60 коп., з яких 6000 грн. 00 коп. - основного боргу та 24 780 грн. 60 коп. заборгованість по процентам. 21.07.2023р. ТОВ ЄАПБ перераховано на користь ТОВ Лінеура Україна платіж за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 19072023 (платіжна інструкція № 19960 від 21.07.2023р.). Також у додатки до позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № 2811635 станом на 19.07.2023р., у якому відображено рух коштів по рахунку відповідача у період з 13.01.2022р. по 08.01.2023р., а також дати нарахування та суми процентів у гривні, розраховані за процентними ставками погодженими сторонами як 1,09% та 1,99%, заборгованість за тілом кредиту, процентам, внесені (списані) на їх погашення кошти, інша інформація. З нього ж вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача становить 30 780 грн. 60 коп., з яких 6 000 грн. 00 коп. - основного боргу та 24 780 грн. 60 коп. заборгованість по процентам. За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2811635 виготовленим ТОВ «ЄАПБ», за період з 19.07.2023р. по 31.12.2023р., заборгованість відповідача за вказаним договором значиться як 30 780 грн. 60 коп., з яких 6 000 грн. 00 коп. - основного боргу та 24 780 грн. 60 коп. заборгованість по процентам. Доказів які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості за договором № 2811635, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачем суду не надано. 14.06.2021р. між ТОВ 1БАНК (клієнт) та ТОВ ФК ЄАПБ (фактор) укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого (п. 1.1 розд. 1) ТОВ 1БАНК передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. У цьому ж пункті та розділі Договору факторингу №14/06/21 зазначено, що Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі відповідного реєстру боржників, згідно додатку 2 до договору (п.1.2 розд. 1 Договору факторингу №14/06/21). У Договорі факторингу № 14/06/21 сторонами визначено терміни, які використовуються у даному договорі, а саме: боржники - позичальники клієнта, яким клієнт надав позику, тобто які мають зобов`язання перед клієнтом, згідно з договорами позики щодо внесення основної суми боргу, плати за кредитом, проценти; право вимоги - права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договорів позики; реєстр боржників - інформація, що стосується боржників; ціна продажу - сума грошових коштів, що сплачується фактором клієнту після підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру боржників на умовах даного договору, розмір якої встановлюється згідно п. 3.3 договору факторингу. 28.07.2021р. між сторонами Договору факторингу № 14/06/21 укладено додаткову угоду № 2 в якій сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору щодо обов`язку клієнта повідомити боржників про відступлення прав вимоги, виклавши його в новій редакції. Решта положень Договору залишено без змін. 27.10.2023р. між сторонами Договору факторингу № 14/06/21 укладено додаткову угоду № 12 в якій сторони визначили загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників № 11 від 27.10.2023р., та ціну продажу яку фактор має сплатити клієнту, у відсотках, від основної суми заборгованості. 27.10.2023р. сторонами складено Акт прийому-передачі Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023р., в кількості 24 674, після чого з урахуванням п. 1.2 Договору факторингу №14/06/21 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023р. до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р., у ньому наявна наступна інформація: порядковий номер 16939, боржник [PERSON] , номер договору 77282759, сума заборгованості за основною сумою боргу - 18 000 грн. 00 коп. та сума заборгованості по відсоткам - 20 610 грн. 46 коп. 16.10.2021р. між ТОВ 1БАНК та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77282759, за умовами якого, п. п. 1, 2, позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, та сплатити проценти від суми позики. Параметри та умови позики: дата надання позики - 21.10.2021р.; дата повернення позики - 15.11.2021р.; строк позики - 30 днів; сума позики - 18 000 грн. 00 коп.; процентна ставка базова - 1,99% в день (фіксована); процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 642,22%; орієнтовна загальна вартість позики, у грн. - 21 223 грн. 80 коп. Що узгоджується з Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до договору № 77282759). Проценти за договором № 77282759 нараховуються щоденно на залишок позики (п. 4 договору № 77282759). У п. п. 5.1, 5.2 договору № 77282759 позичальник підтвердив, що він ознайомився на сайті [INFO] з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також те, що йому зрозумілі зміст, суть об`єм зобов`язань за договором і Правилами надання грошових коштів у позику. Договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України Про електронну комерцію (п. 12 договору № 77282759). Договір підписаний сторонами електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, зокрема позичальником - zqwNel4dPp. Рахунок [NUMBER] . Також у додатки до позовної заяви позивачем надано виготовлений ТОВ 1БАНК розрахунок заборгованості за договором № 77282759 від 16.10.2021р., за період з 16.10.2021р. по 27.10.2023р., згідно якого загальна сума заборгованості по договору станом на 27.10.2023р. - 38 610 грн. 46 коп., з яких 18 000 грн. 00 коп. - тіло кредиту, та проценти - 20 610 грн. 46 коп. З нього ж вбачається вчинення відповідачем дій щодо часткового погашення кредиту протягом строку кредитування. За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 77282759 від 16.10.2021р. виготовленим ТОВ ФК ЄАПБ, за період з 27.10.2023р. по 31.12.2023р., заборгованість позичальника за вказаним договором значиться як 38 610 грн. 46 коп., з яких 18 000 грн. 00 коп. - тіло кредиту та 20 610 грн. 46 коп. - проценти. Доказів які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості за договором № 77282759, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ними відповідачем суду не надано. 21.11.2021р. між ТОВ КУ ЄКГ та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 3356509194/752362, згідно п.п. 1.1-1.8 розд. 1, 2.1, 2.4 розд. 2, п. 4.3 розд. 4, 6.1, 6.7 розд. 6 якого, відповідач отримав фінансовий кредит у розмірі 3 500 грн. на строк 30 днів, до 20.12.2021р., за користування яким зобов`язався сплачувати товариству проценти у розмірі 547,5% річних від суми кредиту (1,5 % на добу). Кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської карти вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів яка розміщена на сайті товариства. Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється на фактичну кількість календарних днів користування кредитом, при цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства). У разі неповернення позичальником кредиту в обумовлений строк, проценти продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але не більше 90 днів починаючи з першого дня прострочення. Договір підписаний позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до закону України Про електронну комерцію, електронний підпис R21463. Рахунок позичальника № 5375-41хх-хххх-2349. Підписанням Договору № 3356509194/752362 позичальник підтвердив, що він отримав від кредитодавця до укладення договору інформацію зазначену у ч. 2 ст. 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. У п. 3.1.4 розділу 3 договору № 3356509194/752362 сторони погодили, що товариство має право без згоди Клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним Договором третій особі, в зв`язку із чим відбудеться заміна сторони Кредитодавця за цим Договором. У додатку № 1 до договору № 3356509194/752362 визначено дата надання кредиту 21.11.2021р. та дата платежу 20.12.2021р., строк надання кредиту - 30 днів, сума кредиту у грн. - 3 500 грн., проценти за користування кредитом 1 575 грн. 00 коп.; реальна річна процентна ставка по кредиту 10 640,17%, загальна вартість кредиту - 5 075 грн. 00 коп. Також у додатки позивачем надано Інформацію (паспорт споживчого кредиту) підписану відповідачем 21.11.2021р., в якій зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної у Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням його майнового, сімейного стану, ін. 12.08.2022р. ТОВ КУ ЄКГ та ТОВ ЄАПБ було укладено договір факторингу № 12082022, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до боржників ТОВ КУ ЄКГ, перелік яких, як підстава виникнення грошових вимог, сума грошових вимог зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників. Згідно додатку № 2 (п.п.1.1, 1.2 договору факторингу № 12082022). 12.08.2022р. між ТОВ КУ ЄКГ та ТОВ ЄАПБ було укладено акт прийому-передачі Реєстру боржників відповідно до умов договору факторингу № 12082022. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 12082022 укладеного між ТОВ КУ ЄКГ та ТОВ ЄАПБ, до ТОВ ФК ЄАПБ перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3356509194/752362 в загальній сумі 10 272 грн. 50 коп. (3 500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6 772 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками). За розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3356509194/752362 від 21.11.2021р. виготовленим ТОВ ФК ЄАПБ, за період з 12.08.2022р. по 31.12.2023р., заборгованість позичальника за вказаним договором значиться як 10 272 грн. 50 коп. (3 500 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6 772 грн. 50 коп. - сума заборгованості за відсотками). Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України Про електронну комерцію №675-УІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір; Відповідно до ст. 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України Про електронну комерцію якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачем та ТОВ Лінеура Україна кредитного договору № 2811635 в електронній формі та перерахування йому кредитних коштів згідно його умов, а також невиконання відповідачем свого обов`язку щодо погашення заборгованості та процентів за ним, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2811635 від 13.01.2022р. в розмірі 30 780 грн. 60 коп. з яких: 6 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 24 780 грн. - заборгованість за відсотками підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 77282759 від 16.10.2021р., то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018р. у справі № 914/868/17, від 18.10.2018р. у справі № 910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021р. та від 28.10.2023р. у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2021р. між ТОВ 1БАНК (клієнт) та ТОВ ФК ЄАПБ (фактор) було укладено Договір факторингу № 14/06/21, у якому сторонами, крім іншого, були визначені терміни, які використовуються у даному договорі, а саме: боржники - позичальники клієнта, яким клієнт надав позику. 16.10.2021р., тобто вже після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ 1БАНК надало відповідачу позику, шляхом укладення з ним договору позики № 77282759 з визначенням суми позики - 18 000 грн. 00 коп. Отже, кредитний договір між ТОВ 1БАНК та відповідачем було укладено 16.10.2021р., тобто через 4 місяці після укладення 14.06.2021р. договору факторингу між ТОВ 1БАНК та ТОВ ФК ЄАПБ. Право вимоги до відповідача вказано лише у Витязі з реєстру прав вимоги № 11 до договору факторингу від 14.06.2021р. № 14/06/21 від 27.10.2023р. між ТОВ 1БАНК та ТОВ ФК ЄАПБ, і не існувало на момент укладення договору факторингу 14.06.2021р. (тобто, відповідач не був позичальником ТОВ 1БАНК, якому останній надав позику станом на 14.06.2021р.). Майбутня вимога на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р. мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ 1БАНК щодо відповідача на момент укладення цього договору факторингу не було, та сторони не могли передбачити, що 16.10.2021р. ТОВ 1БАНК буде укладено договір позики з [PERSON] . До того ж у договорі факторингу його сторони визначили, що боржники - позичальники клієнта, яким клієнт надав позику. Таким чином, позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника [PERSON] за договором № 77282759, оскільки договір був укладений 16.10.2021р., а договір факторингу, за умовами якого фактору передано право вимоги за договорами, був укладений 14.06.2021р., тобто раніше у часі ніж договір позики. Крім того, позивачем не надано суду доказів переказу коштів на картковий рахунок позичальника за договором № 77282759, а також доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р. За такого, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 77282759 в розмірі 38 610 грн. 46 коп. з яких: 18 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 20 610 грн. 46 коп. - заборгованість за відсотками, слід відмовити. Позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3356509194/752362, також не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі й первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Так, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за договором № 3356509194/752362 від 21.11.2021р. позивачем було надано копію цього договору, графік платежів до нього (додаток №1), Інформацію (паспорт споживчого кредиту), договір факторингу № 12082022, акт прийому-передачі Реєстру боржників, витяги з реєстру боржників, а також розрахунок заборгованості за укладеним договором 3356509194/752362 виготовлений посадовою особою ТОВ ЄАПБ. Разом з тим, вищеперераховані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у останнього заборгованості перед позивачем у розмірі, який зазначає позивач. У рішенні від 07.07.1989р. у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). У відповідності до вимог ст .83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Доданий до позовної заяви роздрукований розрахунок заборгованості за кредитним договором, який складений представником позивача, як на підставу задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018р. у справі за №161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження №61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин набуття позивачем права вимоги до позичальника, наявність кредитної заборгованості, її розмір, за договором № 3356509194/752362 від 21.11.2021р., а тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 3356509194/752362 в розмірі 10 272 грн. 50 коп. з яких: 3 500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 6 772 грн. 50 коп. - заборгованість за відсотками слід відмовити. Щодо наданих позивачем паспорту споживчого кредиту від 13.01.2022р. між ТОВ Лінеура Україна та відповідачем, а також паспорту споживчого кредиту від 21.11.2021р. між ТОВ КУ ЄКГ та відповідачем, то слід зазначити, що паспорт споживчого кредиту є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022р. у справі № 393/126/20. З огляду на вищевикладене позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 170 грн. 00 коп. (38,64%) судового збору. Судовий збій в сумі 1 858 грн. 00 коп. покладається на позивача.

Outcome: partial