Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - ТОВ «Краснолиманське») про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є матір`ю [PERSON] . Протягом всього життя її син працював шахтарем на різних підприємствах вугільної галузі. З 4 березня 2023 року син почав працювати в ТОВ «Краснолиманське» на посаді гірника очисного забою. [INFO] о 14 годині 50 хвилин під час виконання трудових обов`язків на підприємстві в результаті падіння устаткування (обладнання) або конструктивних елементів стався нещасний випадок, в результаті якого її син загинув. Комісією з розслідування нещасних випадків на виробництві 16.06.2023 складено акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося, сталася) [INFO] о 14 годині 50 хвилин за формою Н-1/П на ТОВ «Краснолиманське». Причиною настання смерті [PERSON] стала сполучена травма з переломом грудини, множинними двобічними переломами ребер з розривами міжреберних артерій, розривом хребта між 3 та 4 поперековими хребцями з розривами очеревини, розтрощеннями м`яких тканин попереку, множинними переломами кісток тазу, відкритими переломами кісток правої гомілки в нижній третині, ускладнена травматичним шоком, гемотораком (500 мл зліва, 500 мл справа), гемоперитонеум (700 мл крові), набряком легенів і готового мозку. Актом встановлено, що нещасний випадок з [PERSON] пов`язаний з виробництвом. Нещасний випадок стався з вини роботодавця, яким не було забезпечено безпечних умов праці. В результаті порушення технологічного процесу з вини роботодавця її син опинився в небезпечній зоні, в якій в результаті падіння устаткування стався нещасний випадок. Таким чином, у зв`язку із загибеллю сина їй спричинена моральна шкода. Вона втратила близького члена своєї родини - рідного сина, у зв`язку з чим назавжди позбавлена його любові, уваги, піклування та підтримки. Вона є пенсіонеркою, тому його підтримка та допомога в похилому віці була їй вкрай важливою та необхідною. Вона відчуває розпач та розчарування в тому, що її син загинув, та вона ніколи не зможе побачити його знову. З моменту його смерті вона постійно знаходиться у пригніченому стані, втратила сенс життя, відчуває моральний біль, пов`язаний із втратою найріднішої людини. Втрата рідного сина має невідворотний характер. Її моральні страждання довічні, оскільки ніхто не зможе повернути їй сина. Спричинену моральну шкоду оцінює у 800 000 грн (а.с.1-5). Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.19). 27 березня 2024 року відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, вважаючи їх такими, що порушують його права та законні інтереси з наступних підстав. Однією з підстав настання відповідальності за спричинену моральну шкоду згідно зі ст.ст.23, 1167 ЦК України є наявність протиправних дій з боку відповідача та його вини. Позивач не надала доказів у чому саме полягає протиправність поведінки відповідача, яка призвела до смерті її сина. На підприємстві відповідача працює нарядна система, яка є обов`язковою для всіх працівників. Виконувати будь-які роботи без письмової вказівки ІТР дільниці заборонено. Будучи в шахті, приблизно о 14 годині 30 хвилин [PERSON] від заступника начальника дільниці [PERSON] отримав вказівку підготовити відповідний інструмент та замастити фіксуючу горизонтальну вісь антикорозійним мастилом для подальшої її вибивання. Щодо виконання інших робіт [PERSON] вказівок не було. Згідно з п.5 Акту про нещасний випадок Н-1/П від 16.06.2023 причинами настання нещасного випадку є невиконання вимоги Інструкцій з охорони праці та особиста необережність зі сторони самого [PERSON] . Розмір відшкодування моральної шкоди має визначатися судом в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, характеру і тривалості страждань, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин у справі та наслідків, що наступили. Посилання позивача на положення постанови КМУ від 28.02.2023 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану» відповідач вважав безпідставним, оскільки суб`єктами вказаної постанови виступають військовослужбовці, поліцейські, митники та інші представники держави, які стоять на обороні суверенітету України. Відповідач просив відмовити в позовних вимогах (а.с.23-25). Проаналізувавши позовні вимоги і заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, оцінивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих сторонами письмових доказів, суд доходить наступних висновків. Із записів у трудовій книжки [NUMBER] від 20.07.1992 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 04.03.2023 по 21.03.2023 працював в ТОВ «Краснолиманське» гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем в шахті за сумісництвом. Роботу припинено у зв`язку зі смертю за п.8-2 ч.1 ст.36 КЗпП України (а.с.10-12). Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим 15.07.1974 Міським відділом ЗАГС м. Красноармійська Донецької області, [PERSON] записана матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.8). [INFO] о 14 годині 50 хвилин у ТОВ «Краснолиманське» з гірником очисного забою [PERSON] стався нещасний випадок, внаслідок якого він помер. Діагноз, який встановлено закладом охорони здоров`я: смертельний; згідно з висновком експерта № 146 від 20.04.2023 (вхідний № 646 від 08.06.2023) судово-медичний діагноз щодо причин настання смерті наступний: основний: сполучена травма тіла з переломом грудини, множинними двобічними переломами ребер з розривами міжреберних артерій, розривом хребта між 3 та 4 поперековими хребцями з розривами очеревини, розтрощеннями м`яких тканин попереку, множинними переломами кісток тазу, відкритими переломами кісток правої гомілки і нижній третині; ускладнення: травматичний шок, гематоракс (500 мл зліва, 500 мл справа), гемоперитонеум (700 мл крові), набряк легенів і головного мозку. За результатами розслідування нещасного випадку складений акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) [INFO] о 14 год. 50 хв. на ТОВ «Краснолиманське», від 16.06.2023, затверджений т.в.о. начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці 20.06.2023 (а.с.13-16). Частиною 1 статті 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України передбачено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. У відповідності до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Позивач є матір`ю померлого [PERSON] , отже відноситься до кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (ч.2). Положеннями ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - постанова Пленуму ВСУ № 4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до п.9 постанови Пленуму ВСУ № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні ля відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вина відповідача в настанні нещасного випадку, що стався з [PERSON] [INFO] під час виконання трудових обов`язків, підтверджується актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) [INFO] о 14 годині 50 хвилин на ТОВ «Краснолиманське», від 16.06.2023, затвердженим т.в.о. начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці 20.06.2023, в п.5 якого основною причиною нещасного випадку є організаційна: порушення технологічного процесу при виконанні робіт з розборки секції ЗКД-90Т для подальшої її видачі, виконання розборки секції ЗКД-90Т з демонтажем окремо підтримуючого перекриття секції, за необхідності демонтажу підтримуючого перекриття суцільно з огороджувальним перекриттям секції ЗКД-90Т, що спричинило утворення небезпечної зони на даному робочому місці. Особами, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, визнані: заступник чальника дільниці МДО ТОВ «Краснолиманське» [PERSON] - порушення технологічного процесу при виконанні робіт з розборки секції ЗКД-90Т для подальшої її видачі; гірник очисного забою дільниці МДО ТОВ «Краснолиманське» [PERSON] - недбалість про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей, знаходження виконавця робіт в небезпечній зоні. З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що смертю сина позивачу завдана моральна шкода, позивач втратила найближчу людину і таку втрату неможливо відновити, смерть сина призвела до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, яка потребує додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача відповідачем, суд враховує, що позивач втратив рідну людину - сина, порожнечу від втрати якого неможливо відновити, його турботу та підтримку у житті, почуття захисту та стабільності, знаходження позивача у непрацездатному віці на момент смерті сина. Крім того, суд враховує ступінь вини відповідача, яка не є умисною, а також той факт, що і сам потерпілий порушив вимоги законодавства з охорони праці та гігієни праці, що призвело до нещасного випадку на виробництві, внаслідок якого настала його смерть. Враховуючи вищенаведене, а також вимоги розумності та справедливості суд вважає, що підлягає відшкодуванню моральна шкода, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в розмірі 500 000 грн, а тому позов підлягає задоволенню повністю. У зв`язку з тим, що позивача на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, судовий збір в розмірі 5000 грн необхідно стягнути з відповідача в дохід держави (8000 грн х 62,50% : 100%). Відповідно до ст.3 Конституції України, ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці»,

Outcome: partial