Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить: визнати факт спільного її та відповідача проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з січня 2016 року по січень 2024 року, визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] та автомобіль Toyota Аvensis, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , які були придбані в період їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнати за [PERSON] право власності на частку квартири, що розташована за адресою \~ [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на частку автомобіля Toyota Аvensis, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що починаючі з 2015 року вона та відповідач [PERSON] почали проживати спільно як одна сім`я, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство. Позивач зазначає, що з початку вона з відповідачем проживали у квартирі за адресою [ADDRESS] , а згодом, після того як зробили ремонту у будинку за адресою [ADDRESS] , переїхали жити усією сім`єю до вказаного будинку. За час спільного проживання у них [INFO] народились двоє дітей - [PERSON] та [PERSON] . За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, за сумісні кошти було придбано майно, а саме автомобіль Toyota Аvensis, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та будинок за адресою [ADDRESS] . У січні 2024 року. За попередньою домовленістю із відповідачем вони вирішили що вказане вище майно буде зареєстровано за [PERSON] . На даний час, право власності на спірне нерухоме майно також залишається зареєстрованим за відповідачем. У січні 2024 року вони посварилися та сімейні відносини з відповідачем були припинені. Відповідач добровільно відмовляється поділити спірно нажите майно, так як покупцем в договорі купівлі-продажу квартири та реєстраційних документах на транспортний засіб зазначений тільки відповідач. Тому, для захисту своїх прав, а саме для визнання її власником частини усього вищезазначеного майна вона змушена звернутися до суду з позовом. Аргументи інших учасників справи. Від представника відповідача [PERSON] надійшла до суду заява від 19.04.2024 року про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача [PERSON] .. Зі змісту вказаної заяви також вбачається, що заперечень проти позову сторона відповідача не має. Відповідно до заяви відповідача [PERSON] від 12.04.2024 року вбачається, що останній позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Рух справи у суді Ухвалою суду від 12.03.2024 року відкрито провадження по справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від представника відповідача - адвоката Берзрука А.В. надійшла до суду заява від 19.04.2024 року про розгляд справи у його відсутність та відсутність відповідача [PERSON] .. З заяви відповідача [PERSON] від 12.04.2024 року вбачається, що останній просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В ході підготовчого судового засідання судом достовірно встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб виходячи з такого. Обставини встановлені судом. Позивачем є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією паспорта (а.с.6) Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в період часу з січня 2015 року по січень 2024 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На вказаному факті наполягала позивачка. Відповідач не заперечував вказаний факт, про що свідчить наявна у матеріалах справи його письмова заява від 12.04.2024 року. Згідно інформації з Державного реєстру актів цивільного стану щодо шлюбів позивача та відповідача (а.с.46- 51) слідує, що ані [PERSON] , [INFO] , ані [PERSON] , [INFO] , у період з лютого 2015 року по січень 2024 року, у шлюбах з іншими особами не перебували. Сторони мають спільних дітей, а саме доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. 8,9). Згідно відповіді № 538382 від 11.04.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 01.03.2005 року (а.с.40). Довідкою ОСББ «Гагаріна 36» м.Добропілля № 3 від 06.02.2024 року, яка видана за підписом голови ОСББ В. Богатир, підтверджується, що громадянка [PERSON] з січня 2016 року по лютий 2023 року проживала у квартирі [ADDRESS] разом із дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно інформації відділу реєстрації Добропільської міської ради (витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб) № 02/16-01/08/336 від 31.01.2024 року [PERSON] з 31.03.2023 року разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.11). З копії договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області від 24.09.2019 року та відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 576962 від 03.05.2024 року вбачається, що відповідач [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (загальна площа 58,4 кв.м., житлова площа 36,5 кв.м) і вказане право належить йому з 24.09.2019 року (а.с.13) Копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] підтверджується право власності відповідача [PERSON] на автомобіль марки «Toyota Аvensis, 2008 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак [NUMBER] .\~Право власності\~на вказаний\~автомобіль набуте\~ [PERSON] \~ 20.07.2018 року (а.с.12) Позиція суду та норми права, застосовані судом. Пунктом 5 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із ч. 1, ч. 2\~ст. 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 36 СК України\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до\~ст. 3 СК України сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу\~щодо права спільної сумісної власності подружжя (стаття 74 СК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини третя та четверта\~статті 368 ЦК України Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає, що з січня 2015 року вона з [PERSON] перебувала у фактичних сімейних відносинах, вони проживали разом однією сім`єю, разом робили ремонт у будинку. Під час сумісного проживання у них народилось двоє дітей. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, за сумісні кошти було придбано майно, а саме автомобіль Toyota Аvensis, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та будинок за адресою [ADDRESS] , правовстановлюючі документи на яке були оформлені на [PERSON] . В ході судового розгляду судом було встановлено, що відповідач вказані обставини не оспорював та визнав позовні вимоги у повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги позивача суд вважає такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved