Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки і піклування, який діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовом про відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів до відповідача [PERSON] , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виступає Чернівецький міський центр соціальних служб Чернівецької міської ради, Обласне комунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини», посилаючись на те, що станом на день подачі позову до суду малолітній [PERSON] , 2014 р.н., перебуває на вихованні та утриманні бабусі [PERSON] , [PERSON] , 2021 р.н. перебуває на повному державному утриманні в обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецькій обласний спеціалізований будинок дитини». Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Відомості відносно [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутні. Малолітні [PERSON] , [PERSON] проживали разом з матір`ю в [ADDRESS] . До Чернівецького районного управління поліції 11.10.2023 року з «Обласної дитячої клінічної лікарні» надійшло повідомлення про те, що до лікарні було госпіталізовано з с.Чорнівка малолітнього [PERSON] , який впав в річку разом із матір`ю [PERSON] , яка перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння. Відносно [PERSON] працівниками поліції було відкрито кримінальне провадження за ст. 166 ч.1 КК України. Спільно з працівниками служби у справах дітей було здійснено виїзд по місцю проживання [PERSON] та встановлено, що з нею проживає ще один син [PERSON] . За результатами проведеної оцінки рівня безпеки дитини, було встановлено що у дитини виявлені ознаки хвороби. З метою вжиття негайних заходів, працівниками служби у справах дітей та поліції рекомендовано госпіталізувати дитину в супроводі бабусі для повного медичного обстеження. З повідомлення «Центру первинної медико-санітарної допомоги Садгода» від 11.10.2023 року № 771 встановлено, що [PERSON] у важкому стані з переохолодженням. В подальшому 25.10.2023 року до служби у справах дітей Чернівецької міської ради звернулась [PERSON] , 1964 р.н., бабуся [PERSON] та [PERSON] , із письмовим поясненням, де зазначила, що її донька [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння впала в річку разом із сином [PERSON] . Крім цього, бабуся зазначила, що навела порядок у будинку, зобов`язувалась піклуватись та допомагати у вихованні своїх малолітніх окунів. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 25.10.2023 року було прийнято рішення про доцільність повернення дітей в сім`ю до бабусі [PERSON] . Відповідно до витягів з наказу служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 26.10.2023 року № 2/122 [PERSON] та [PERSON] взято на облік, як таких, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю своїх батьківських прав. Згідно з повідомленням «Чернівецької обласної клінічної лікарні» від 31.10.2023 року № 01-07/756, до лікарні 11.10.2023 року поступив без матері [PERSON] , 2021 р.н. з діагнозом: загальне переохолодження, утоплення в прісній воді, стан клінічної смерті. Дитина перебувала в критичному стані і під наглядом лікарів вийшла з нього. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.11.2023 року № 753/26 малолітнього [PERSON] направлено в обласне некомерційне підприємство « Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» на виховання та повне державне утримання. Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.11.2023 року № 778/27 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач стверджує, що відповідач не піклується належним чином про фізичний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров`ям, не створила належні умови для проживання та виховання малолітніх, чим створює загрозу життю та здоров`ю дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі викладеного, позивач просить суд відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі частини від усіх видив заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття, враховуючи інфляційні показники, а також стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір. Ухвалою судді від 16.04.2024 року\~провадження у справі відкрито. Представник позивача Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Вказав, що відповідачка не піклується належним чином про фізичний розвиток дітей, не цікавиться їх здоров`ям, не створила належні умови для проживання та виховання малолітніх. Ствердив, що діти на даний час доглянуті, їх повернення до матері може створити загрозу їх життю та здоров`ю. Просив задовольнити позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за дітьми приглядає бабуся. Вона офіційно ніде не працює. Представник третьої особи Чернівецького центр соціальних служб Чернівецької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що всі обставини, викладені в позовній заяві відповідають дійсності, просила задовольнити позовні вимоги. Представник третьої особи «Чернівецького обласного спеціалізованого будинку дитини» засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позовні вимоги. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Відомості відносно [PERSON] в Державному реєстрі актів цивільного стану відсутні. Малолітні [PERSON] , [PERSON] проживали разом з матір`ю в [ADDRESS] . До Чернівецького районного управління поліції 11.10.2023 року з «Обласної дитячої клінічної лікарні» надійшло повідомлення про те, що до лікарні було госпіталізовано з с.Чорнівка малолітнього [PERSON] , який впав в річку разом із матір`ю [PERSON] , яка перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння. Відносно [PERSON] працівниками поліції було відкрито кримінальне провадження за ст. 166 ч.1 КК України. Спільно з працівниками служби у справах дітей було здійснено виїзд по місцю проживання [PERSON] та встановлено, що з нею проживає ще один син [PERSON] . За результатами проведеної оцінки рівня безпеки дитини, було встановлено що у дитини виявлені ознаки хвороби. З метою вжиття негайних заходів, працівниками служби у справах дітей та поліції рекомендовано госпіталізувати дитину в супроводі бабусі для повного медичного обстеження. З повідомлення «Центру первинної медико-санітарної допомоги Садгода» від 11.10.2023 року № 771 встановлено, що [PERSON] у важкому стані з переохолодженням. В подальшому 25.10.2023 року до служби у справах дітей Чернівецької міської ради звернулась [PERSON] , 1964 р.н., бабуся [PERSON] та [PERSON] , із письмовим поясненням, де зазначила, що її донька [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння впала в річку разом із сином [PERSON] . Крім цього, бабуся зазначила, що навела порядок у будинку, зобов`язувалась піклуватись та допомагати у вихованні своїх малолітніх окунів. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 25.10.2023 року було прийнято рішення про доцільність повернення дітей в сім`ю до бабусі [PERSON] . Відповідно до витягів з наказу служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 26.10.2023 року № 2/122 [PERSON] та [PERSON] взято на облік, як таких, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю своїх батьківських прав. Згідно з повідомленням «Чернівецької обласної клінічної лікарні» від 31.10.2023 року № 01-07/756, до лікарні 11.10.2023 року поступив без матері [PERSON] , 2021 р.н. з діагнозом: загальне переохолодження, утоплення в прісній воді, стан клінічної смерті. Дитина перебувала в критичному стані і під наглядом лікарів вийшла з нього. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 14.11.2023 року № 753/26 малолітнього [PERSON] направлено в обласне некомерційне підприємство « Чернівецький обласний спеціалізований будинок дитини» на виховання та повне державне утримання. Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28.11.2023 року № 778/27 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з ч.2 ст.170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. У відповідності до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.12.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень п.2 вказаної Конвенції, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу (ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини), а також і в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органу опіки та піклування. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків по вихованню своїх дітей, піклуванню про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту та інше. Суд вважає, що оскільки відповідачка [PERSON] не належним чином займається вихованням своїх малолітніх дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я та нормальний фізичний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного та гігієнічного догляду, проживає з різними співмешканцями, а тому суд приходить до висновку, що залишення дітей у відповідачки є небезпечним для їх життя та здоров`я, у зв`язку з чим дітей необхідно відібрати у матері без позбавлення її батьківських прав, задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з яким проживає дитина. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За наведених обставин, суд вважає, що з відповідачки [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.04.2024 року до досягнення дітьми повноліття із врахуванням інфляційних показників, задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дітей, при цьому не порушить права відповідачки. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою [PERSON] не надано суду жодних доказів в підтвердження своїх заперечень проти позову. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить відібрати малолітніх\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~від матері\~ [PERSON] \~без позбавлення\~її батьківських\~прав,\~стягнути аліменти\~на утримання\~малолітніх [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~ в\~розмірі \~частини від\~усіх видів\~заробітку,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно,\~починаючи з\~01.04.2024\~року до\~досягнення дітьми\~повноліття із\~врахуванням інфляційних\~показників задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Також, згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved