Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що з березня 2011 року проживала з [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Як зазначала заявниця, за весь час проживання вона була пов`язана з [PERSON] загальними побутовими питаннями, вони мали взаємні права та обов`язки, вели спільне сімейне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, турбувались одне про одного, піклувались про створення нормальних подружніх стосунків, проте шлюб не реєстрували з огляду на велику різницю у віці та відсутність спільних дітей. У зв`язку із військовою агресією вони з [PERSON] були змушені виїхати з місця проживання та оселилися у м. Сарни, де мешкали в орендованій кімнаті гуртожитку. В подальшому, 10.06.2023 [PERSON] було призвано на військову службу по мобілізації [INFO]. 11.12.2023 на адресу заявниці надійшло сповіщення про те, що [PERSON] зник безвісті в районі виконання бойового завдання. На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.03.2011 по 09.12.2023 з метою отримання можливості подавати відповідні документи до державних установ щодо збору інформації та розшуку зниклого безвісті [PERSON] , та, як члену сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, отримувати виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, також здійснювати заходи щодо встановлення опіки над його майном так, як інших родичів на території України немає. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.03.2024 у справі відкрито окреме провадження, призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав наведених у заяві. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких пояснень чи заперечень щодо заявлених вимог не надав. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З паспорта громадянина України заявниці убачається, що вона з 14.10.2005 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-7). В той же час, згідно даних паспорта [PERSON] , його зареєстрованим місцем проживання з 29.01.2009 було: [ADDRESS] (а.с.9-11). Згідно довідки від 12.04.2022 №5614-7000575471 (а.с.14), заявниця прийнята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 05.05.2022 №5614-5001524883 (а.с.13), [PERSON] прийнятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Як убачається з договорів найму житла в студентських гуртожитках [NUMBER] та [NUMBER] від 14.09.2022 (а.с.16-23), заявниця та [PERSON] орендували кімнату [ADDRESS]. В подальшому, згідно довідки від 06.12.2022 №3005-5002371873 (а.с.15), заявниця змінила місце проживання/перебування та була прийнята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . З отриманих на ім`я заявниці сповіщень №213 від 10.12.2023 та №188 від 11.12.2023 (а.с.24,25) убачається, що 09.12.2023 її чоловік [PERSON] внаслідок наступально-штурмових дій противника зник безвісти в районі виконання бойового завдання, що також підтверджується актом проведення службового розслідування (а.с.26-33). Акт містить посилання на те, що близькими родичами зниклого безвісти [PERSON] є дружина [PERSON] . Заявник зверталась до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою щодо з`ясування можливого перебування [PERSON] у полоні на території російської федерації або тимчасово окупованих територіях України. Суд звертає увагу на те, що підтверджень того, що заявниця дійсно зверталася із наведеним вище листом, матеріали справи не містять. В матеріалах справи також містяться світлини заявниці та [PERSON] , та матері заявниці та [PERSON] , а також довідка про взяття на облік матері заявниці як внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , з якої убачається, що фактичне її місце проживання було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 1,2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про становлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Зі змісту заяви убачається, що заявниця звернулася до суду із вказаною заявою з метою захисту своїх майнових та немайнових інтересів, а саме з метою отримання можливості звернення до державних установах щодо збору інформації та розшуку безвісті зниклого [PERSON] та з приводу отримання грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, а також для здійснення заходів по встановленню опіки над його майном. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999, обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання, тощо. Заявницею не підтверджено належними та допустимими доказами факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] як чоловіком та жінкою без реєстрації шлюбу, не доведено наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Саме по собі проживання за однією адресою, наявність спільних фотографій не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказували на те, що є зацікавленими у розгляді справи з підстав, перебування у родинних стосунках із заявницею, а певна інформації їм відома зі слів самої заявниці. За таких обставин, суд не може вважати покази допитаних осіб як належний та допустимий доказ. Додатково суд звертає увагу на те, що у судовому засіданні сторона заявника повідомила про наявність у [PERSON] інших родичів першої лінії спорідненості (матері, сестри). Клопотань про їх залучення до участі у справі до суду не надходило. Відомостей про те, що можливе рішення суду може вплинути на права та інтереси залученої заінтересованої особи, матеріали справи не містять. Також слід відмітити, що однією із зазначеної юридичної мети встановлення факту, є отримання грошових виплат внаслідок зникнення безвісти військовослужбовця. Щодо вказаної обставини слід відмітити наступне. Частиною 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Таким чином, юридично значима мета встановлення заявленого факту, може настати для заявниці у випадку наявності доказів загибелі (смерті) [PERSON] , чого матеріали справи не містять. Так само як і не містять матеріали справи відомостей про те, без встановлення заявленого факту, заявниця не має права вчиняти дії щодо розшуку [PERSON] . Суд наголошує, що справа про встановлення факту, що має юридичне значення, може розглядатися у випадку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, за наслідками розгляду поданої заяви, заявниця не досягне юридично значимої мети, в неї не виникнуть, не зміняться та не припиняться особисті чи майнові права, що є додатковою підставою для відмови у її задоволенні. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Outcome: dismissed