Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області та просить визнати поважними причини пропуску ним, строку прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги\~позивач мотивує\~тим,\~що [INFO] його\~дід [PERSON] \~склав заповіт,\~яким все\~майно,\~заповів своїй\~дочці,\~тобто матері\~позивача [PERSON] .\~ [INFO] [PERSON] \~померла.\~Після цього\~ [INFO] помер\~і його\~дід -\~ [PERSON] . Після\~його смерті,\~доля належного\~йому майна,\~позивачу не\~була відома.\~На той\~час позивач\~вважав,\~що вказане\~майно успадкують\~мамині брати\~та сестри.\~В період\~з 2007\~року по\~2011\~рік,\~позивач був\~студентом Рівненського\~ВНЗ,\~а в\~період з\~2011\~року по\~2014\~рік проходив\~військову службу.\~Після закінчення\~військової служби\~постійно проживав\~в м.Рівне.\~ [INFO] помер\~батько позивача\~-\~ [PERSON] .\~Під час\~оформлення належного\~батьку спадкового\~майна,\~позивач дізнався, що ні батько, ні інші родичі не оформили спадкове майно його діда [PERSON] . Після того позивач звернувся до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Д.І. із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно його діда. Проте постановою від 10 серпня 2023 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також не пред`явлено докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. З цих підстав позивач вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. До початку судового засідання від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Від представника відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно заповіту, посвідченого 23\~січня 2002\~року, сільським головою Лісівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за №07, [PERSON] належний йому на праві особистої власності жилий будинок, господарські приміщення, майно та земельний сертифікат, заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 лютого 2008 року, [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с.6). Після цього, як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 червня 2008 року, [INFO] помер дід позивача - [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що після смерті діда [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки, які розташовані на території Лісівської сільської ради Дубровицького району Рівненської області та призначені для ведення особистого селянського господарства (а.с.9). Згідно довідки №26 від 18 січня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради, [PERSON] , на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . На день смерті проживав одиноко (а.с.10). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 квітня 1988 року батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00038309647 від 31 січня 2023 року [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.5). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). 05 липня 2023 року позивач направив приватному нотаріусу Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Д.І. заяву про прийняття спадщини після смерті свого діда [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 12, 13.) Постановою приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Овдіюк Д.І. від 10 серпня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також не пред`явлено докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою. Крім того, у постанові приватний нотаріус вказує, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73125064 від 07 липня 2023 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.14). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Як на підставу для задоволення позовних вимог, позивач у позовній заяві вказує, що шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, оскільки після смерті діда, доля належного йому майна, позивачу не була відома. До того ж, на той час позивач вважав, що вказане майно успадкують мамині брати та сестри. Тобто позиція позивача в даному випадку, як на підставу для задоволення позовних вимог, зводиться до того, що він не був обізнаний про наявність спадкового майна та невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину. Також він вказує, що у нього були об`єктивні\~та істотні\~труднощі для\~прийняття спадщини,\~оскільки в період з 2007 року по 2011 рік, він був студентом Рівненського ВНЗ, а в період з 2011 року по 2014 рік проходив військову службу за контрактом, що підтверджується долученою позивачем копією військового квитка серії [NUMBER] від 21 березня 2011 року судом де зазначено, що позивач з 07 лютого 2011 року по 07 лютого 2014 року проходив військову службу за контрактом (а.с.11). У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тобто, перелік підстав для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, не є вичерпним. Разом з тим, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №351/2403/17, постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16. Тобто, необізнаність особи\~про наявність\~спадкового майна\~та невизначеність\~між спадкоємцями,\~хто буде\~приймати спадщину, не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином, інші обставини,\~на які\~посилається позивач,\~що на\~його думку\~були об`єктивні\~та становили\~істотні труднощі\~для прийняття\~спадщини,\~оскільки в період з 2007 року по 2011 рік, він був студентом Рівненського ВНЗ, а в період з 2011 року по 2014 рік проходив військову службу за контрактом суд вважає непереконливими,\~оскільки позивач\~не був\~позбавлений можливості\~у строк,\~встановлений законом\~для прийняття\~спадщини,\~подати заяву\~про прийняття\~спадщини до\~державної нотаріальної\~контори за\~місцем за\~місцем навчання\~чи свого\~проживання,\~а також\~і за\~місцем проходження\~військової служби\~за контрактом.\~При цьому\~суд враховує,\~що позивач із заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори 27 липня 2023 року, тобто з пропуском строку понад 15 років. З наданих позивачем до матеріалів справи доказів, судом не встановлено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання у межах шестимісячного строку після смерті його діда\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене, оскільки підстави, на які посилається позивач, з урахуванням зазначених вище норм права та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному\~статтею 1272 ЦК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed