Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування над неповнолітньою дитиною та стягнення аліментів, посилаючись на те, що її син батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] помер, з того часу і по теперішній час неповнолітня онука [PERSON] , 2008 року народження, проживає разом із нею і знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Мати [PERSON] жодної участі у вихованні та утриманні своєї доньки не бере, повністю усунулася від виховання та утримання доньки, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач\~ в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала, відзив також не подала, тому суд, у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала про задоволення вимог щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] .. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку . Судом встановоено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області 04 вересня 2008 року, та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00043452924 від 06 лютого 2024 року(а.с.12,26-27). Батько неповнолітньої - [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 02 лютого 2023 року (а.с.14). [PERSON] , [INFO] , являється бабусею [PERSON] , 2008 року народження, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області(а.с.13). Відповідно до довідки №285-28/07 від 11 листопада 2023 року, виданої КЗ Кривоозерський Ліцей №1 Кривоозерської селищної ради встановлено, що мати [PERSON] не приймає участі у її вихованні неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.9). Згідно даних акту від 06 червня 023 року, складеного депутатом [PERSON] , встановлено, що неповнолітні [PERSON] , 2008 рок народження та [PERSON] , 2010 року народження, проживають біля бабусі [PERSON] , по [ADDRESS] , з 24 січня 2023 року по [INFO] . Дітьми опікується бабуся [PERSON] , вони перебувають на її повному утриманні. За вказаний період матір дітей [PERSON] до дітей не навідується, та участі у їх вихованні не приймає (а.с.10). Матір [PERSON] не виконує належним чином свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Згідно\~ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. [PERSON] самоусунулася від виховання та утримання доньки. З 2023 року вона з донькою не спілкується, матеріально її не утримує, не цікавиться її здоров`ям та навчанням. Згідно даних висновку Кривоозерської селищної ради Миколаївської області як органу опіки та піклування від 09 травня 2024 року встановлено, що на засідання комісії прибула [PERSON] , яка являється рідною бабусею [PERSON] , яка після смерті свого батька(сина [PERSON] ), а саме з 24 січня 2023 року одразу переїхана до неї, вона займається її вихованням та забезпечує всім необхідним, натомість матір [PERSON] зовсім не цікавиться її життям, та не утримує її. [PERSON] , має ще одну онуку [PERSON] , 2010 року народження, яка наразі проживає з матір`ю [PERSON] , з якою [PERSON] має напружені та неприязні відношення. Працівниками служби у справах дітей Кривоозерської селищної ради проведено бесіду з неповнолітньою [PERSON] , 2008 року народження, у ході якої дівчинка розповіла, що має лише не приємні спогади про матір, так як матір часто била її, та постійно перебувала в стані алкогольного сп`яніння, тому не заперечує щоб її матір позбавили батьківських прав, оскільки їй набагато краще, та комфортніше проживати з бабусею [PERSON] .. В телефонному режимі Службі в справах дітей вдалося поспілкуватися з гр. [PERSON] , яка заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, повідомила, що доньку не бачила більше року, на засідання комісії не може прибути, так як їй далеко добиратися. Кривоозерська селищна рада як орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , 2008 року народження(а.с.7-8). В судовому засіданні підтверджено належними та допустимими доказами відсутність належної участі матері у вихованні дитини. Як вбачається з представлених доказів у їх сукупності, кожен з вище вказаних фактів має місце по відношенню до відповідача, яка свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання своєї дитини, оскільки, в найменшій мірі, не цікавиться нею, не займається її вихованням, не надає материнської турботи. Така поведінка матері є винною по відношенню до дитини. Також є встановленим, що позивач створила усі умови для повноцінного фізичного і духовного розвитку дитини, навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: забезпечує її необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, створює усі необхідні умови для отримання дитиною освіти. Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї доньки, з якою не спілкується, турботи та уваги до неї не проявляє, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд та лікування. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов`язків. З огляду на наведені обставини, суд визнає її поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню до дитини, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст.169 Сімейного Кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до положення ч.4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Крім того, відповідно до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Положеннями ч.2, ч.3 ст.193 СК України передбачено: якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. При визначенні розміру аліментів, згідно положень ст.182 СК України, суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, яка є працездатною, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своєї неповнолітньої доньки, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини\~\~ [PERSON] , 2008 року народження, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Розглядаючи позовну вимогу [PERSON] щодо призначення піклування над [PERSON] , суд приходить до наступного. Відповідно положень ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи, та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного (ч.4\~ст.63 ЦК України). Згідно положень ч.ч.3,4 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, відсутність подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , суд не знаходить підстав для задоволення вимог позову в цій частині. Згідно положення ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., та на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн..

Outcome: partial