Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Процедура (рух справи): У березні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2019 року в розмірі 92807,52 грн. та судового збору у розмірі 2684,00 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 09 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав суду письмові заяви про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача, Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»: Позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 18 листопада 2019 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві від 18 листопада 2019 року. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 200000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Проте, [PERSON] в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 18 березня 2024 року має заборгованість у розмірі 92807,52 грн., у тому числі : 75000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17807,52 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивачем надав суду копії доказів: - анкета-заява відповідача від 18 листопада 2019 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку; - копію паспорта відповідача; - розрахунок заборгованості відповідача перед Банком за договором з якого видно, що відповідач використовував кредитні кошти та погашав заборгованість за кредитом та відсотками; - банківська виписка по кредитному рахунку, який було відкрито клієнту [PERSON] . Позиція відповідача: Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов належить задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 18 листопада 2019 року. Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між [PERSON] та банком договір за умовами якого відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. На підставі вказаного договору відповідач [PERSON] отримував від Банку кошти в межах кредитного ліміту та погашала кредит і відсотки. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості [PERSON] станом на 18 березня 2024 року має заборгованість у розмірі 92807,52 грн., що складається з 75000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 17807,52 грн. заборгованості за нарахованими відсотками. Встановлені обставини справи вказують на те, що між сторонами договору виник спір щодо виконання зобов`язання за договором від 18 листопада 2019 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку. У березні 2024 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2019 року в розмірі 92807,52 грн. Оцінка суду: Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодаця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Висновок суду: 18 листопада 2019 року [PERSON] уклав з Банком договір б/н про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Проте, відповідач не надавав в повному розмірі банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов договору № б/н від 18 листопада 2019 року, в зв`язку з чим, станом на 18 березня 2024 року Банком нарахована заборгованість відповідачу за кредитним договором перед Банком, а саме: заборгованість за тілом кредиту 75000 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 17807,52 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує його прав, свобод чи інтересів, суд, оцінивши в сукупності надані до справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача підлягають задоволенню, в повному обсязі. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 50% понесених витрат на оплату судового збору в сумі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved