Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно, в тому числі житловий будинок заповіла своєму сину - батькові позивача [PERSON] , який помер [INFO] до відкриття спадщини. Таким чином позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті [PERSON] . Спадкоємець за законом першої черги [PERSON] , [PERSON] , відмовився від спадщини після смерті матері. Спадкоємці за законом першої черги за правом представлення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також відмовились від спадщини після смерті баби. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за правом представлення, прийняла спадщину після смерті баби шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав звернулась до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що з позовом згідний та просить справу розглядати за відсутності представника Дубечненської сільської ради. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1960 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги № Д-5 за 2016-2023 рік Дубечненської сільської ради Ковельського району (а.с. 16). Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє\~майно,\~в тому\~числі житловий\~будинок,\~надвірні та\~господарські будівлі\~та спорудами,\~які розташовані\~в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] , який проживає в [ADDRESS] (а.с. 12), який є батьком позивача і помер [INFO] (а.с. 9, 13), тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Позивач у справі є онукою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про народження її батька - [PERSON] (а.с. 9-10), і належить до спадкоємців за законом за правом представлення після смерті [PERSON] . Позивач постійно проживала з [PERSON] , 20.10.2023 р. подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с. 14, 37 на звороті). Спадкоємець за законом першої черги [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини після смерті матері до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався і заявою від 20.10.2023 р. підтвердив, що відмовився від неї (а.с. 44-46). Спадкоємці за законом першої черги за правом представлення [PERSON] та [PERSON] , з спадкодавцем на день її смерті не проживали, заяви про прийняття спадщини після смерті останньої нотаріусу не подавали, на спадщину не претендують та з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не будуть, про що підтвердили письмовими заявами від 20.10.2023 р. (а.с. 46 на звороті, 48). Свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після смерті [PERSON] не видавалося, складений [PERSON] заповіт є чинним, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 34-36). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як внучка спадкодавця, є єдиною спадкоємницею за законом за правом представлення, яка відповідно положень ч.3 ст.1268 ЦК України у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті баби [PERSON] . Постановою нотаріуса від 13.11.2023 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий\~документ на\~вищезазначене нерухоме\~майно (а.с. 15). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 127/2023 до майна померлої [PERSON] (а.с. 34-57), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки видано позивачу. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved