Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє представник - адвокат Пацула В.О. звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Ціцінський Ігор Володимирович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Позивач відповідно до заповіту є спадкоємцем майна, що належало померлій. У встановлені законом строки вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як не знала про наявність заповіту, складеного від імені її матері на її користь. Про наявність заповіту вона дізналася у жовтні 2023 року, отримавши по місцю її реєстрації лист повідомлення від приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ціцінського І.В., згідно якого слідує, що ним на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] було заведено спадкову справу за №14/2021. Тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Справа № 596/1996/23 11.12.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями передана до провадження судді Лисюк І.О. Ухвалою судді від 22.12.2023 року, відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву, визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12.02.2024, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Пацула В.О. підтримав поданий в інтересах [PERSON] позов. Представник відповідача адвокат Біла У.А. посилалась на безпідставність позовних вимог. Третя особа Приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Ціцінський І.В. в судовому засіданні при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності і приходить до наступного. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 грудня 2021 року справа № 703/4978/19, провадження № 61-13783 св 21. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до приписів статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина. 11.09.2019 [PERSON] було зроблено особисте розпорядження на випадок свєї смерті, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі, все те, що буде їй належити на день смерті і на що вона законом матиме право заповіла своїй дочці [PERSON] . Заповіт посвідчено [PERSON] спеціалістом 1 категорії загального відділу апарату виконавчого комітеьту Хоростківської міської ради Гусятинського району, 11 вересня 2019 року, реєстровий номер 23/3. Як слідує із змісту повідомлення нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Ціцінського Ігоря Володимировича від 05.09.2023 №80/07-14, нотаріусом за місцем реєстрації [PERSON] повідомлено останню про те, що ним на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] було заведено спадкову справу за №14/2021. При перевірці спадкового реєстру встановлено, що 11 вересня 2019 року [PERSON] було зроблено особисте розпорядження на випадок свєї смерті, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі, все те, що буде їй належити на день смерті і на що вона законом матиме право заповіла своїй дочці [PERSON] . Заповіт посвідчено [PERSON] спеціалістом 1 категорії загального відділу апарату виконавчого комітету Хоростківської міської ради Гусятинського району, 11 вересня 2019 року, реєстровий номер 23/3. Розяснено право на звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Як встановлено, відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги по закону (син спадкодавця), який на день смерті проживав зі спадкодавцем [PERSON] і відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України вважається таким, що прийняв спадщину. 08.02.2021 ним подано до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що стало підставою для заведення спадкової справи№14/2021. [PERSON] у строк, визначений ст.1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, тому в силу ст.1271 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину. Як вбачається із змісту позовних вимог [PERSON] просить визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини, посилаючись на те, що їй не було відомо про те, що її мати [PERSON] склала заповіт на її ім`я. Про наявність заповіту позивач дізналася у жовтні 2023 року із листа нотаріуса. Крім того, позивач протягом останніх більше десяти років постійно їздить за кордон на заробітки. Про смерть матері їй стало відомо від родичів, які залишилися в Україні, однак приїхати до України на похорон позивач не мала змоги, оскільки в той час працювала та навчалася за межами України. На підтвердження факту навчання [PERSON] в період часу з 2019 по 2023 роки стороною позивача надано завірені копії перекладів документів про здобуту освіту та періоди навчання у Республіці Польща, а саме: фахового диплому [PERSON] про отриману кваліфікацію з фаху Технік масажист 325402 від 31 березня 2022 року за №DZ/77000482/22; сертифікату професійної кваліфікації про те, що [PERSON] здала професійно-кваліфікаційний іспит з фаху Надання послуг з масажу відокремленої кваліфікації з фаху Технік-масажист 325402 від 31 березня 2022 року за №077000910/22; довідки №569/1 /2019/09 від 04.09.2019 року, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження Верхівці, в 2019/2020 навчальних роках була ученицею Післяліцейної фахової школи "Центр науки, бізнесу та управління" у Варшаві за напрямом підготовки технік-масажист, період навчання два роки (4 семестри), форма навчання - нестаціонарна (субота і неділя), форма навчання польської та англійської мови - стаціонарна, плановий термін закінчення школи - серпень 2021 року; свідоцтва про закінчення післяліцейної школи [PERSON] в 2020/2021 роках від 25.06.2021 року №1256; фахового диплому [PERSON] про отриману кваліфікацію з фаху Медичний опікун 532102 від 31 березня 2023 року за .№02/77000164/23; сертифікату професійної кваліфікації про те, що [PERSON] здала професійно-кваліфікаційний іспит з фаху Медичний опікун 532102 від 31 березня 2023 року за №077000599/23; довідки №1215/01/2021/09 від 3 5.09.2021 року, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , місце народження Верхівці, в 2021/2022 навчальних роках є ученицею Післяліцейної фахової школи Центру науки, бізнесу та управління у Варшаві за напрямом підготовки медичний опікун, період навчання півтора року (З семестри), форма навчання - стаціонарна, плановий термін закінчення школи - лютий 2023 року. Як встановлено, з 29.04.2020 року по 16 листопада 2023 року [PERSON] перебувала за межами території України, що підтверджується інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16 листопада 2023 року та копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № [NUMBER] . Як видно з позову [PERSON] , він обґрунтовується тим, що позивач не знала про наявність заповіту на її ім`я, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. про наявність заповіту вона дізналася в жовтня 2023 року, отримавши за місцем реєстрації повідомлення від приватного нотаріуса . Часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Допитана в якості свідка [PERSON] , яка на момент складання заповіту працювала спеціалістом І категорії загального відділу апарату виконавчого комітету Хоростківській міської ради та посвідчувала заповіт, показала, що особисто бачила дочку [PERSON] разом із покійною матір`ю в приміщенні сільської ради в день складання заповіту - 11.09.2019, а також в цей день видавала позивачці довідку на її прохання стосовно бабусі позивачки [PERSON] на факт проживання. Ці обставини підтверджуються також копією відповіді на адвокатський запит старости старостинського округу с.Перемилів, с.Верхівці №3 Хоростківської міської ради від 20.02.2024 №11/3/2-14 та копією аркуша 37 з Журналу обліку видачі довідок.(а.с.93,94). Як слідує із відповіді на адвокатський запит старости старостинського округу с.Перемилів, с.Верхівці №3 Хоростківської міської ради № 14/3/2-14 від 05.03.2024 року та виписки з погосподарської книги № 11 за 1991-1995 роки, [PERSON] була головою двору домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Станом на 15.04.1991 в зазначеному дворі постійно проживали: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] (а.с.116, 117). Суд вважає обґрунтованим твердження сторони відповідача про те, довідку про місце проживання покійної бабусі [PERSON] позивачка [PERSON] отримувала в сільській раді 11.09.2019, щоб в майбутньому вирішити питання з успадкуванням всього будинку, в тому числі після смерті бабусі. Ці обставини додатково підтверджують обізнаність позивача [PERSON] щодо складання відносної неї заповіту. Також в судовому засіданні представник позивача підтвердив усну домовленість в сім`ї [PERSON] про те, що доньці [PERSON] має перейти у спадок будинок, а сину [PERSON] - земля. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає по сусідству з сім`єю покійної [PERSON] . Позивач [PERSON] рідко відвідувала мати. Перед смертю [PERSON] прихворіла. Чоловік [PERSON] приїзжав в село. Був він також на похоронах [PERSON] . Як встановлено, в матеріалах справи міститься копія примірника заповіту, викладеного на спеціальному бланку (а.с. 17), тобто того, що передається після його складання заповідачу або іншій особі на прохання заповідача. Ця копія екземпляру заповіту була додана позивачем [PERSON] у цій справі до позовної заяви та завірена представником позивача адвокатом Пацула В.О. з відміткою «Згідно з оригіналом». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] не зміг пояснити, яким чином та коли саме у позивача [PERSON] опинився оригінал заповіту. Таким чином, стороною позивача не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин щодо необізнаності про заповіт, отримання його пізніше, тощо. Крім того, як встановлено повідомлення нотаріуса про заведення спадкової справи та наявність заповіту, позивач [PERSON] отримала за місцем реєстрації 15.09.2023 (а.с.98). Проте позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подано позивачем лише 05.12.2023 (а.с.7, 42), тобто більше, ніж через три з половиною роки з дня смерті спадкодавця та більше ніж два з половиною місяці з часу отримання повідомлення нотаріуса. При цьому позивач не зазначила про існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття спадщини у встановлені законом строки, а отже, не довела, що пропуск строку відбувся з поважних причин. Твердження сторони позивача, що тривале перебування позивача [PERSON] за кордоном у зв`язку з навчанням та роботою свідчить про поважність пропуску строків звернення з заявою про прийняття спадщини є необґрунтованим, оскільки факт перебування позивача в Республіці Польща сам по собі не доводить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Ці обставини лише додатково підтверджують, що [PERSON] є освідченою особою, за кордоном перебувала легально і не мала жодних перешкод для звернення з заявою про прийняття спадщини через консульську установу чи направлення такої заяви за допомогою засобів поштового зв`язку, про те за відсутності будь-яких перешкод позивач не вчинила дій з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. В позовній заяві представник позивача [PERSON] адвокат Пацула В.О. посилається на правову позицію, висловлену Верховним Судом в Постанові від 25.03.2020 року у справі №642/2539/18-ц. Суд вважає недоречним посилання на цей правовий висновок, оскільки в справі №642/2539/18-ц позивач просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті далекого родича який у 2001-2007 роках постійно проживав разом з ним та його батьками. У 2007 році він переїхав на постійне проживання до Харківського геріатричного пансіонату ветеранів праці, при цьому частину своїх особистих речей залишив у квартирі родичів. У травні 2018 року, перебираючи речі, позивач знайшов заповіт, відповідно до якого останній все належне йому майно заповідав йому.в обгрунтування поважності причин пропуску строку посилався на те, що до травня 2018 року він не знав, що являється спадкоємцем свого далекого родича та не міг скористатися правом на прийняття спадщини. Таким чином справа №642/2539/18-ц стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини; В справі № 596/1996/23, яка знаходиться на розгляді позивач [PERSON] віднесена до кола спадкоємців першої черги за законом, оскільки є донькою спадкодавця [PERSON] . На переконання суду, оскільки як відповідач [PERSON] , так і позивач [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, тому позивач, яка бажала прийняти спадщину, повинна була звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений строк - шість місяців з часу відкриття спадщини і без урахування обставин існування заповіту. Тому, незнання позивачки, яка є донькою спадкодавця про існування заповіту не доводить поважність пропуску строку на прийняття спадщини. Схожа правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 755/21472/15-ц (провадження № 61-1765св19). На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надала, не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а саме з 29 квітня 2020 року по 29 жовтня 2020 року.

Outcome: dismissed