Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

10 жовтня 2023 року ПрАТ «Гадячгаз» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , у сумі 3 807,83 грн. Ухвалою судді від 27 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. [PERSON] направив до суду клопотання про відмову в задоволенні позову, в якій позовні вимоги позивача не визнає з тих підстав, що він не вчиняв ніяких дій, які б засвідчували його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення ним підписаної заяви-приєднання до Типового договору розподілу природного газу з позивачем, сплату рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Він заяву не підписував, рахунки на сплату йому не надходили, і послуг йому ПрАТ «Гадячгаз» не надавав, платежі з розподілу природного газу йому не вірно нараховувались, тому сума заборгованості нарахована з порушенням чинного законодавства. Позивачем не надано жодної інформації про те, хто, коли і в якій кількості передавав вищевказаному товарству ГТС у власність, чи надавав право їх безоплатного комерційного використання, без урахування інтересів Гадяцької територіальної громади. ПрАТ «Гадячгаз» надав відповідь на вказане клопотання, зазначаючи, що ПрАТ «Гадячгаз» є Оператором ГРМ та здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до постанови НКРЕКП від 15.06.2017 р. № 775, з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП від 16.12.2020 №2510, в межах ліцензійної території, в тому числі в межах території м. Гадяч, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПрАТ «Гадячгаз».Абзацом восьмим частини п`ятої статті 13 Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що публічні договори приєднання про надання комунальних послугз власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги, такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Згідно пункту 1,1 розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 р. № 2498 (далі - Договір) визначено, що цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки що межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. ПрАТ «Гадячгаз» оприлюднив у встановленому порядку на власному вебсайті примірник договору розподілу природного газу. Окрім того, договірні відносини з розподілу природного газу між позивачем та відповідачем виникли ще задовго до пред`явлення даного позову, оскільки постанова НКРЕКП від 30.09.2015 р. №: 2498, якою затверджено Типовий договір розподілу природного газу набрала законної сили ще 01.12.2015 року. Відповідач, об`єкт якого підключено до ГРМ і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу шляхом оплати рахунків за послуги з розподілу природного газу, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк» № В6/19-8227 від 03.10.2023, а також шляхом споживання природного газу, що підтверджується витягом з облікової бази ПрАТ «Гадячгаз» по особовому рахунку № [NUMBER] ( [PERSON] ). Відповідач здійснює відбір природного газу та оплачує рахунки за спожитий природній газ, що підтверджується рахунками за листопад 2021 року, березень 2022 року, вересень 2022 року, січень 2023 року та серпень 2023 року . Крім того, твердження відповідача про те, що йому не надходили рахунки за розподіл природного газу не заслуговують на увагу, оскільки споживачам на виконання умов Договору укладеного між ПрАТ «Гадячгаз» та АТ «Укрпошта» № 12-07/23 від 12.07.2023, щомісяця надсилалися рахунки за оплату послуг з розподілу природного газу, також, з метою стягнення заборгованості з відповідача ПрАТ «Гадячгаз» звертався до суду з заявою про видачу судового наказу. Додатковим підтвердженням про обізнаність відповідача щодо наявності у нього заборгованості за розподіл природного газу є скасування ним судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу. З викладених вище підстав позивач просив задовольнити його позовні вимоги. 09 листопада 2023 року від [PERSON] надійшло до суду клопотання про відмову в задоволенні позову, в якій він, окрім вже зазначених вище підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, навів свій розрахунок заборгованості, згідно якого за період з січня 2020 року по вересень 2023 року позивач повинен був нарахувати йому 6049,92 грн з ПДВ за послуги з розподілу природного газу, при цьому вказував, що його дружина помилково перерахувала на користь позивача 2 822,68 грн, вважаючи, що платить за послуги з постачання природного газу, тому сума заборгованості повинна бути: 6049,92 грн - 2 822,68 грн = 3227,24 грн. Окрім того, вказує, що позивачем був сплачений судовий збір не за подання вказаного позову, а за подання заяви про видачу судового наказу, тому позовну заяву ПрАТ «Гадячгаз» просив залишити без задоволення. 15 листопада 2023 року від ПрАТ «Гадячгаз» надійшла відповідь на вказане клопотання, в якому позивач зазначає, що [PERSON] здійснює відбір природного газу та оплачує рахунки за спожитий природній газ, що підтверджується рахунками за листопад 2021 року, березень 2022 року, вересень 2022 року, січень 2023 року та серпень 2023 року. Крім того, твердження відповідача, що кошти на рахунок ПрАТ «Гадячгаз» були перераховані помилково не заслуговує на увагу, оскільки відповідачем в листопаді 2021 року була здійснена оплата за послуги позивачу з призначенням платежу «плата за розподіл (доставку) газу з 2020 року» (на підтвердження до позовної заяви надано довідку АТ «Райффайзен Банк» №В6/19-8227 від 03.10.2023 р.), і в тому ж листопаді 2021 року відповідачем було здійснено оплату за спожитий газ постачальнику ТОВ «ГК «Нафтогаз України», що підтверджується копією рахунку за листопад 2021, яку додано до відповіді ПрАТ «Гадячгаз» на клопотання про відмову у задоволенні позовної заяви від 06.11.2023, оригінал знаходиться у відповідача та ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Щодо твердження відповідача, що розрахунок наданий в позовній заяві не відповідає законодавству України ПрАТ «Гадячгаз» зазначив, що абзацом 7 пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Абзацом 2 пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3016 (із відповідними змінами згідно Постанови НКРЕКП від 24.06.2020 р. № 1154) установлено тариф на послуги розподілу природного газу для ПрАТ «ГАДЯЧГАЗ» на період: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно - у розмірі 0,90 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); з 01 липня 2020 року - у розмірі 1,06 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 р. № 2450 (із відповідними змінами згідно Постанови НКРЕКП від 30.01.2021 № 123) установлено тариф на послуги розподілу природного газу на період: з 01 січня 2021 по 31 січня 2021» - у розмірі 1,72 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); з 01 лютого 2021. - у розмірі 1,66 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Згідно Постанови НКРЕКП від 22.12.2021 р. № 2743 з 01 січня 2022 року установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,99 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З огляду на вищезазначене, відповідачем невірно здійснено розрахунок вартості заборгованості. На підставі абзацу 2 пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ 1\\12 річної замовленої потужності для об`єкта нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складає: на 2020 р. - 100,92 куб. м, на 2021 - 166,67 куб. м., на 2022 - 50,25 куб. м, на 2023 - 125,67 куб. м. Відповідачем при розрахунку помилково визначено розмірі 1\\12 річної замовленої потужності, а саме: -за період з січня 2021 по вересень 2021 визначено 100,92 куб. м, замість правильного 166,67 куб. м; -за період з жовтня 2021 по грудень 2021 визначено - 50,25 куб. м, замість правильно 166,67 куб. м; -за період з січня 2023 по вересень 2023 визначено 50,25 куб. м, замість правильно 125,67 куб. м. На підтвердження свого розрахунку відповідачем не додано жодних належних і допустимих доказів. Крім того відповідач зазначає, що ним здійснено оплату за розподіл природного газу в розмірі 2 822, 68 грн. Дана сума не відповідає дійсності. Відповідно до витягу з облікової бази ПрАТ «Гадячгаз» по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] , відповідачем здійснено оплату за послуги з розподілу природного газу на загальну суму 5 753,10 грн, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк» №В6/19-8227 від 03.10.2023 (додана до позовної заяви) та платіжними інструкціями: №@2РL830427 від 01.11.2021, №@2РL015671 від 23.11.2021, №@ 2РL695422 від 17.12.2021, №@ 2РL 349253 та №@ 2РL 331012 від 14.01.2022 (додаються). Таким чином, заборгованість складає: 9560,93 - 5753,10 = 3807,83 грн. Щодо не повністю сплаченого судового збору позивач вказує, що частиною другою статті 164 ЦПК України передбачено, що у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. При поданні заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з розподілу природного-газу ПрАТ «Гадячгаз» сплатив судовий збір у сумі 268,40 грн (платіжне доручення №114 від 01.05.2023 року) Крім того, Товариством додано платіжне доручення про сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 415,60 грн. Таким чином, судові витрати ПрАТ «Гадячгаз» у вигляді судового збору за подання позовної заяви склали 2 684,00 грн, тому твердження відповідача, що при поданні позовної заяви позивачем не сплачений судовий збір не відповідає дійсності. З цих підстав позивач вважає свої позовні вимоги законними та обґрунтованими та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Судом встановлено, що постановою НКРЕКП від 15 червня 2017 року №755 ПрАТ «Гадячгаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Гадяч. [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] і йому відкрито номер особового рахунку № [NUMBER] . Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824, 06 листопада 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Як передбачено ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. На виконання вимог частини другої статті 40 та частини 1 статті 41 Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП постановою від 30.09.2015 року № 2494 року затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) та постановою від 30.09.2015 року № 2498 року затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Типовий договір) (публічно доступний в мережі Інтернет за посиланням: https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/zl384-15#Text). Кодекс ГРМ регулює взаємовідносини між Оператором ГРМ та споживачами природного газу. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) - договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; - доступ до газорозподільної системи, - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; - оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу та належних розрахунків за надані послуги. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ). На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: 1) присвоює споживачу (у тому числі побутовому споживачу) персональний EIC-код як суб`єкту ринку природного газу та в установленому законодавством порядку передає його Оператору ГТС для можливості ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни постачальника; 2) надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу; 3) забезпечує формування та передачу прогнозів відборів/споживання природного газу та обсягів фактичного споживання природного газу споживачем Оператору ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС та цим Кодексом. Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Згідно з пунктами 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС. Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача. За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Приватне акціонерне товариство «Гадячгаз» здійснює господарську діяльність та має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, визначеної постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.06.2017 р. № 775 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «ГАДЯЧГАЗ», з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП від 16.12.2020 р. № 2510. Згідно Статуту ПрАТ «Гадячгаз» від 27.04.2018, на підставі рішення Загальних Зборів Акціонерів ПАТ «Гадячгаз» від 27.04.2018 року змінено найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз» на Приватне акціонерне товариство (скорочене найменування: ПрАТ «Гадячгаз»), яке є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Гадячгаз». Відповідач здійснив оплату за послуги з розподілу природного газу по особовому рахунку (о/р) № [NUMBER] - 03.02.2020 на суму 109,00 грн, 03.03.20 - на суму 218,00 грн, 13.05.2020 - на суму 109,00 грн, 17.08.2020 - на суму 474,68 грн, 19.11.2020 - на суму 387,00 грн, 28.12.2020 - на суму 127,00 грн, 15.02.2021 - на суму 800,00 грн, 20.04.2021 - на суму 208,00 грн, 05.05.2021 - на суму 390,00 грн, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк» №В6/19-8228 від 03.10.2023 та платіжними інструкціями №@2РL830427 від 01.11.2021 - на суму 634,00 грн , №@2РL015671 від 23.11.2021 на суму 331,46 грн, №@ 2РL695422 від 17.12.2021 - на суму 332,46 грн, №@ 2РL 349253 від 17.08.2021 на суму 1300,00 грн та №@ 2РL 331012 від 14.01.2022 - на суму 332,50 грн, що в загальному складає 5 753,10 грн. У вказаних платіжних документах вказано призначення платежу - за послуги з розподілу (доставки) газу, особовий рахунок - [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] та вказано особу платника - [PERSON] . Вказані обставини свідчать про наявність правовідносин між позивачем та відповідачем. Жодних доказів, що вказані платежі були здійснені з іншою метою за особовим рахунком відповідача з розподілу (доставки) газу № 2672 суду [PERSON] не надано. Посилання [PERSON] на те, що вказані платежі помилково були здійснені його дружиноюна користь позивача в сумі 2 822,68 грн є безпідставними, тому суд не бере їх до уваги та розцінює як бажання відповідача уникнути відповідальності за несплату житлового-комунальних послуг з розподілу газу. Таким чином, судом встановлено факт приєднання побутового споживача - [PERSON] до умов Типового договору з розподілу природного газу та встановлено, що [PERSON] є споживачем комунальної послуги з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, які полягають в своєчасній оплаті надання послуг з розподілу природного газу, відповідно до наданого позивачем розрахунку, у [PERSON] утворилась заборгованість перед ПрАТ «Гадячгаз» станом на дату подання позову -10.10.2023 у розмірі 3 807,83 грн. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом приєднання побутового споживача [PERSON] до умов даного договору є щомісячне споживання певних об`ємів природного газу та зміною показань газового лічильника за адресою споживача: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] , що вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт приєднання відповідача [PERSON] до умов Типового договору розподілу природного газу, оскільки [PERSON] отримував послуги з постачання природного газу, оплачував їх, та відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання, однак не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951 цс 15, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26.03.2018 року №703/58/16-ц; від 23.05.2018 № 216/5756/15-ц та інших. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем ПрАТ «Гадячгаз» відповідно до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494, тарифів встановлених на послуги розподілу природного газу для ПрАТ «Гадячгаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу. 07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу. Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору). Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 р. № 3016 (із відповідними змінами згідно постанови НКРЕКП від 24.06.2020 р. № 1154) установлено тариф на послуги розподілу природного газу для ПрАТ «Гадячгаз» на період: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно - у розмірі 0,90 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); з 01 липня 2020 року - у розмірі 1,06 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 р. № 2450 (із відповідними змінами згідно постанови НКРЕКП від 30.01.2021 р. № 123) установлено тариф на послуги розподілу природного газу на період: з 01 січня 2021 р. по 31 січня 2021 р. - у розмірі 1,72 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); з 01 лютого 2021 р. - у розмірі 1,66 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Згідно Постанови НКРЕП від 22.12.2021 р. № 2743 з 01 січня 2022 року установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,99 грн. за 1 м 3 на місяць (без урахування ПДВ). Згідно пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. На період до кінця 2019 року Оператор ГРМ визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за пepioд з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року. Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу) крім випадків, передбачених цією главою. Так, річна замовлена потужність об`єму газу відповідача на 2020 рік з урахуванням спожитого обсягу природного газу складає 1211 м.куб. Річна замовлена потужність об`єму газу відповідача на 2021 рік з урахуванням спожитого обсягу природного газу складає 2000 м.куб. Річна замовлена потужність об`єму газу відповідача на 2022 рік з урахуванням спожитого обсягу природного газу (показник лічильника на 01.10.2020 становить 7251 м.куб.; станом на 01.06.2021 складає - 603 м.куб. Річна замовлена потужність на 2023 рік з урахуванням спожитого обсягу природного газу складає - 1508 м.куб. Відповідно до умов абзацу 2 пункту 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, які кореспондуються з положеннями абз.2 п.1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. На підставі абзацу 2 пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ 1/12 річної замовленої потужності для об`єкта нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складає: на 2020 - 100,92 куб. м, на 2021 - 166,67 куб.м., на 2022 - 50,25 куб. м, на 2023 - 125,67 куб. м. Відповідачем при розрахунку помилково визначено розмір 1/12 річної замовленої потужності, а саме: за період з січня 2021 по вересень 2021 - 100,92 куб.м, замість вірно 166,67 куб.м; за період з жовтня 2021 по грудень 2021 - 50,25 куб.м, замість вірно 166,67 куб.м; за період з січня 2023 по вересень 2023 визначено 50,25 куб.м, замість вірно 125,67 куб.м., доказів на підтвердження своїх розрахунків відповідач не надав. Отже, оцінивши всі обставини справи в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Гадячгаз» є обґрунтованими, оскільки відповідачем не було виконано належним чином зобов`язання перед позивачем по сплаті послуг за розподіл природного газу, чим порушено умови договору та норми чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розрахунок вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № [NUMBER] проведений позивачем у відповідності до положень діючого законодавства та [PERSON] не спростований. Окрім того, позивачем на підтвердження позовних вимог надано витяг з облікової бази ПрАТ «Гадячгаз» по особовому рахунку № [NUMBER] , судовий наказ Гадяцького районного суду від 13.07.2023 у справі № 526/1369/23 про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з розподілу природного газу станом на 28.04.2023 в сумі 2 307, 37 грн, ухвалу Гадяцького районного суду від 17.07.2023 у справі № 526/1369/23 про скасування вказаного судового наказу за заявою [PERSON] , копію Типового договору. Положеннями статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). За приписами ч.2 ст.37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Відповідно до Закону України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» - НКРЕКП є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до п.3 ч.1 ст.17 ЗУ «Про НКРЕКП», для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор розробляє та затверджує нормативно-правові акти та ініціює внесення змін до нього. Регулятор здійснює державне регулювання, у тому числі, шляхом нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом (п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»). Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями (ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»). У силу ч. 7 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», рішення Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів, та рішення з питань встановлення тарифів на товари (послуги) суб`єктів природних монополій, цін (тарифів) для населення (якщо відповідні повноваження щодо встановлення цін (тарифів) надані спеціальними законами) набирають чинності з дня, наступного за днем їх оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора, якщо більш пізній строк набрання чинності не встановлено самим рішенням, але не раніше дня оприлюднення рішення. Регулятор оприлюднює свої рішення не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття. Інші рішення Регулятора набирають чинності з дня їх прийняття, якщо рішенням не встановлено більш пізній строк набрання чинності, та доводяться до відома осіб, на яких поширюється їх дія, у порядку, встановленому Регулятором. Порядок підготовки рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів визначено положеннями ст. 15 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», якими визначено, що підготовка проектів рішень Регулятора, що мають ознаки регуляторних актів відповідно до Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», здійснюється у порядку, визначеному цим Законом. Кожен проект рішення Регулятора, що має ознаки регуляторного акта, разом з матеріалами, що обґрунтовують необхідність прийняття такого рішення, та аналізом його впливу оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора з метою одержання зауважень і пропозицій від інших органів державної влади, фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань та інших заінтересованих осіб. Зауваження і пропозиції до проектів рішень, одержані протягом встановленого строку, оприлюднюються шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Регулятора та підлягають обов`язковому розгляду Регулятором за участі фізичних, юридичних осіб, їх об`єднань, органів місцевого самоврядування та інших заінтересованих осіб, які надали такі зауваження та пропозиції, у порядку, затвердженому Регулятором. У разі внесення до проекту рішення суттєвих змін Регулятор може повторно провести процедуру оприлюднення проекту рішення, збору і розгляду зауважень та пропозицій до нього. Зауваження і пропозиції до проектів рішень Регулятора та інформація про результати їх розгляду Регулятором з обґрунтуванням прийняття або відхилення оприлюднюються на офіційному веб-сайті Регулятора не пізніш як за три робочих дні до прийняття Регулятором рішення. Зазначені матеріали повинні залишатися у публічному доступі протягом одного року з дня прийняття відповідного рішення Регулятора. Так, частиною шостою статті 14 Закону про НКРЕКП передбачено, що рішення Регулятора не підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України. Відсутність державної реєстрації рішень Регулятора не є підставою для відмови суду у прийнятті заяви про їх оскарження. Тобто, законодавцем прямо передбачено відсутність необхідності державної реєстрації Міністерством юстиції України рішень НКРЕКП. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 3 ЗУ «Про НКРЕКП», НКРЕКП здійснює виконання покладених на неї функцій, зокрема, шляхом здійснення державного контролю та застосування заходів впливу. Згідно п.5 ч.1 ст. 17 ЗУ «Про НКРЕКП», контролює виконання операторами систем передачі та розподілу, операторами газотранспортної та газорозподільних систем, іншими суб`єктами ринків електричної енергії і природного газу, а у відповідних випадках - власниками систем їхніх зобов`язань відповідно до закону. При цьому, у відповідності до ч. 9 ст. 14 ЗУ «Про НКРЕКП», рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг. Приватне акціонерне товариство «Гадячгаз» здійснює господарську діяльність та має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, визначеної постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.06.2017 р. № 775 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПрАТ «Гадячгаз», з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП від 16.12.2020 р. № 2510. Інші доводи відповідача щодо незаконності дій користування ПрАТ «Гадячгаз» газовими мережами не є предметом даного позову, тому не можуть братися судом до уваги та не можуть оцінюватись судом в межах розгляду вказаної справи. Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання сплатити кошти за отримані [PERSON] послуги, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. Частиною другою статті 164 ЦПК України передбачено, що у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. При поданні заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з розподілу природного-газу ПрАТ «Гадячгаз» сплатив судовий збір у сумі 268,40 грн за подання судового наказу , який був скасований, що підтверджується платіжною інструкцією №114 від 01.05.2023 року. Крім того, Товариством додано платіжне доручення про сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2 415,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №349 від 10.10.2023. Таким чином, судові витрати ПрАТ «Гадячгаз» у вигляді судового збору за подання позовної заяви склали 2 684,00 грн, які слід стягти з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved