Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду системою «електронний суд» із даним позовом, в якому зазначила, що 28.08.2010 р. уклала шлюб із відповідачем, від якого є двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між сторонами відсутнє взаєморозуміння та вони мають різні погляди на життя та сім`ю. З червня 2020 року вони перестали жити як подружжя. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 23 лютого 2024р. позовна заява залишена без руху, а після усунення недоліків ухвалою суду від 29 лютого 2024р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач 15.03.2024р. подав відзив на позов, в якому проти розірвання шлюбу заперечував, вважав його необґрунтованим та передчасним. При цьому зазначив, що підставами для розірвання шлюбу зазначені формальні причини, які не відповідають дійсності, оскільки шлюбні відносини між сторонами не припинялися до останнього часу, вони вели спільний побут, виховували дітей та будували плани на майбутнє. Шлюбні відносини між ними тривають майже 14 років, вони мають 2-х дітей, тому просив надати шестимісячний строк на примирення, у зв`язку з чим зупинити провадження по справі. У відповіді на відзив [PERSON] зазначила, що відносини з відповідачем як подружжя припинилися ще в 2014 р., коли відповідач покинув її з 2х річною дитиною, і проживав з іншою жінкою та з її дитиною на протязі року. Намагаючись врятувати сім`ю вона погодилася на примирення, але відношення не змінилося і з часом стало ще гіршим. Відповідач почав дискримінувати її як людину і жінку, що згодом почало відображатись на дітях. Шлюбні відносини фактично припинилися і встановилось спільне проживання за однією адресою, в різних кімнатах, без спільного побуту, інтимних відносин та будь якої відповідальності, щодо один одного, лише через наявність двох спільних малолітніх дітей. Оскільки вона надала можливість матері відповідача здійснювати її підприємницьку діяльність на першому поверсі свого єдиного будинку, а на другому поверсі дозволила жити бабусі відповідача, то фактично піти від чоловіка і розірвати з ним стосунки у неї не було можливості довгий час. Вона фактично проживає в цивільному шлюбі з іншим чоловіком, від якого має спільну дитину 30.08.2023 р.н., про що також відомо відповідачу. Відповідач не хоче розривати шлюб, лише через перспективу стягнення аліментів, поділу майна та керується мотивами завадити їй будувати нову сім`ю. Крім того, користуючись тим, що шлюб не розірвано, відповідач, на протязі останніх 2-х років переоформив всі активи і власність, в тому числі будинок за адресою [ADDRESS] , які були спільно нажиті, на свою матір, з метою уникнення в подальшому поділу майна. Відповідач намагається затягнути розірвання шлюбу лише зі своїх власних корисливих мотивів, так як фактично подружжя не існує майже чотири роки. На протязі попередніх 4 років, жодних волевиявлень і дій, направлених на налагодження сімейного життя, а також стосунків як чоловіка та жінки від Відповідача не було. Відповідач озвучував наміри виїзду з України у зав`язку з чим погрожував встановити батьківство на її третю дитину, батьком якої він не являється, і в зв`язку з чим перешкоджає швидкому розірванню шлюбу. Примирення не можливе і не відповідає внутрішнім волевиявленням позивача. Відповідач у судовому засіданні 01.04.2024 надав пояснення про те, що бажає зберегти родину, він спілкується з двома своїми дітьми, яким висилає кошти, знає що його дружина проживає у Великобританії (право проживання до 2025р.) та народила дитину він іншого чоловіка, однак вважав, що дружина заплуталася у відносинах. Останній раз він бачив дружину з дітьми у лютому 2023р. Йому виповнилося 40 років і він є військовозобов`язаним. Наполягав на примиренні з позивачкою. Позивачка у судове засідання 01.04.2024 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відстуність. 01 квітня 2024 р. сторонам надано строк на примирення до 15 травня 2024р., а провадження у справі зупинено на час примирення. 15 травня 2024 ухвалою суду провадження у справі поновлено. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому просила позов задовольнити та вказала, що примирення не сталося і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначив, що стосовно розірвання шлюбу покладається на розсуд суду. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] зареєстровано\~28\~серпня 2010\~року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №508, прізвища сторін після укладення шлюбу: [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу у сторін є двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається\~з перекладу\~завіреної копії\~актового запису\~ВСN058331\~відповідно до\~Акту реєстрації\~народжень і\~смертей 1953\~року (округ\~Слау,\~район Слау)\~мається запис\~про народження\~ [INFO] \~в лікарні\~Вексем [PERSON] ,\~батьком якої\~зазначений [PERSON] ,\~а матір`ю [PERSON] , дата реєстрації 22.09.2023р. Вказаний запис апостильовано в Сполученому Королевстві Великої Британії і Північної Ірландії та посвідчено у м.Лондон 04.10.2023р. Суд надавав сторонам строк на примирення однак до теперішнього часу примирення не відбулося і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються тривалий час, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, відновлення сімейних відносин неможливо. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо та призведе до примушування позивачки перебувати у шлюбі, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved