Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 травня 2024 року позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Орган опіки\~та піклування\~Кам`янської\~міської ради\~про усунення\~перешкод у\~спілкуванні з\~дитиною та\~визначення часу\~спілкування - задоволені частково. Визначено [PERSON] , [INFO] порядок участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] наступним чином: - субота з 12-00 до І7-00 щотижня без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - на наступний день після народження дитини [PERSON] , [INFO] з 10-00 до 18-00 без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - в День народження старшого брата [PERSON] , 06 грудня з 10-00 до 18-00 без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - в День народження батька дитини [PERSON] , а саме 26 червня з 09-00 до 15-00 без присутності матері із обов`язковим повідомленням місця перебування дитини матері [PERSON] ; - один місяць влітку за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] в присутності матері [PERSON] ; - весняні та осінні канікули (три дні в тиждень) за попередньою домовленістю з матір`ю дитини . [PERSON] в присутності матері дитини; - зимові канікули но три дні в тиждень за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] , в присутності матері дитини [PERSON] . Всі зустрічі проводити за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] . В іншій частині позовних вимог відмовлено. 03 травня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Єсіпова К.В. звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення стосовно витрат на правничу допомогу. Обґрунтована заява тим, що вказана позовна заява є безпідставною тому, що позивач до Служби у справах дітей з приводу того, що відповідачка, нібито, чинить йому перешкоди у спілкуванні із сином, жодного разу не звертався, доказів перешкоджання йому, як батьку дитини, у спілкуванні із сином, до суду не надавав, Висновок служби у справах дітей про «рекомендаційні» дні та години проводження часу із дитиною батьком, також разом із позовом не був наданий позивачем, а дане питання досліджувалося лише після відкриття провадження у справі. За таких умов відповідачка просто змушена була захищатися від безпідставного позову, та нести правничі витрати, пов`язані із тим, що сама вона являється юридично необізнаною людиною і повинна була скористатися допомогою адвоката. Все вищеперераховане, безпідставна позиція позивача, зловживання своїми процесуальними правами, навіть при наявності представника позивача, адвоката, змусило відповідача, як людину, яка не має юридичної освіти, звернутися за юридичною допомогою, та наданням послуг консультування і представництва в суді до фахового юриста, та скористатися послугами адвоката. Саме подача завідомо безпідставного позову, ненадання суду жодних доказів існування на час судового розгляду справи перешкод у Позивача під час спілкування із дитиною, змушує відповідачку звернутися за правовою допомогою та нести правові витрати. Отже, витрати відповідача на правничу допомогу за склавшихся обставин були неминучими. Станом на 03.05.2024 року, Відповідач витратив на надання правничої допомоги, яка полягала в консультуванні, складанні процесуальних документів, та прибуття представника до суду в призначений до розгляду час - 13350 гривень. Вище зазначена сума підтверджується Актом виконаних робіт та квитанцією прибуткового касового ордеру. Зазначена вище сума збитків, яку відповідач змушений нести з вини позивача, є значною для нього, та її витрата суттєво впливає на його бюджет. Просить суд долучити до матеріалів цивільної справи копію договору про надання послуг консультування та правової допомоги адвоката, акт виконаних робіт та квитанцію прибуткового касового ордеру, в якості доказів розміру наданої правничої допомоги, та вирішити питання про відшкодування даних витрат при прийнятті рішення по розгляду даної справи. \~ \~ \~ \~27 травня 2024 року позивач [PERSON] подав заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Обґрунтовані заперечення тим, що 03 травня 2024 року була розглянута цивільна справа за його позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування та винесено рішення, яким був частково задоволений його позов та визначено порядок участі у вихованні малолітнього сина. 03 травня 2024 року до канцелярії суду надійшла заява про стягнення правничих витрат, про яку йому стало відомо 21 травня 2024 року і проти задоволення якої він категорично заперечує з нижчезазначених підстав. В заяві про стягнення правничих витрат в черговий раз відповідачка зазначає, що позовна заява є безпідставною тому, що позивач не звертався до Служби у справах дітей з приводу, що відповідачка, нібито, чинить йому перешкоди у спілкуванні із сином, і що за таких умов вона просто змушена була захищатися від безпідставного позову та звертатися за правовою допомогою. У своїх висновках про нібито безпідставність позову, відповідачка навіть не звертає уваги на те, що так не вважає суд, який задовольнив частину його позовних вимог, а щодо «зловживання своїми процесуальними правами, навіть при наявності представника позивача адвоката, змусило відповідача звернутися до послуг адвоката», то це дуже некоректне висловлювання, (очевидно, для збільшення об`єму тексту, без зазначення в чому полягає зловживання процесуальними правами, від яких його не правомірних дій потерпає відповідачка), яке можна пробачити людині, не маючої юридичної освіти. Дивлячись на непослідовність позиції відповідачки при розгляді справи: то вона не чинить перешкод у спілкуванні, то категорично проти його участі у вихованні дитини, і це при участі представника, то скоріш це є зловживання процесуальними правами. Згідно ч. 2 ст. 58 ЦПК України особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника, і цим правом скористувалась [PERSON] , а не тому що їй привиділось його зловживання процесуальними правами. Зловживає процесуальними правами відповідачка, заявляючи явно завищену вартість роботи її представника при тому, що позов задоволений, і суд , на відміну від неї, не вважає його безпідставним. Виходячи з викладеного, просить суд залишити заяву про стягнення правничих витрат без задоволення, як безпідставно заявлену. Сторони в судове засідання не з`явились. Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, присутність сторін не є обов`язковою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~За приписами п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст.\~137,\~141 ЦПК України\~витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати булифактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23 січня 2014 року у справі «East|West Aliance Limited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial