Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначити позивача її опікуном; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог зазначається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , є онукою позивача. Батько дитини, [PERSON] , та одночасно син позивача, помер [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , вихованням доньки не займається, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями та часто зникає у невідомому напрямку. Впродовж тривалого часу [PERSON] свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дочки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує повноцінним харчуванням, не формує у дитини культурно-гігієнічних навичок, не спілкується та не навідує дочку, а також не вітає зі святами, у тому числі з днем народження. Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 23 квітня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Третя особа Виконавчий комітет Калитянської селищної ради Броварського району Київської області як орган опіки та піклування у судове засідання представника не направив. 23 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи та прийняти рішення за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, а також за згодою позивача суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у місті Бровари Київської області народилася [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Батько - [PERSON] . Мати - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] Мати - [PERSON] , батько - [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 10 вересня 2021 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Позивач у справі є матір`ю померлого [PERSON] , [INFO] , та відповідно бабою малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки, виданої Калитянською селищною радою Броварського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: син, [PERSON] , [INFO] , син, [PERSON] , [INFO] , невістка, [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] . Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 17 травня 2023 року та від 04 листопада 2023 року, складених депутатом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] на даний час і від народження виховує свою онуку, [PERSON] , [INFO] . Дитина постійно проживає з нею, [PERSON] піклується про неї, виховує, навчає та забезпечує всім необхідним для розвитку дитини. [PERSON] має окреме ліжко, шафу для одягу, у холодильнику наявні необхідні продукти харчування. [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2021 року та вихованням дочки не займається. Згідно з довідкою-характеристикою, виданою Мокрецьким ліцеєм Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] з 12 жовтня 2021 року опікується онукою [PERSON] . У садочок дитину постійно приводить та забирає бабуся. Оплату за харчування дитини в садочку теж здійснює бабуся. Мати, [PERSON] , дитиною жодного разу не цікавилася. Відповідно до довідки-характеристики, виданої Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , мати неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не виконує своїх материнських обов`язків, житлово-будівельні умови проживання незадовільні. Мати не займається вихованням та утримання своєї дочки, часто не перебуває вдома, або зникає у невідомому напрямку. Згідно з довідкою, виданою Мокрецьким фельдшерським пунктом 02 листопада 2023 року, [PERSON] з червня 2018 року опікується онукою [PERSON] , систематично приводить на профщеплення та профогляд. Мати, [PERSON] дитиною не цікавиться та разом не проживає з 2018 року. Зібраними у справі доказами підтверджено, що позивач у справі має задовільний стан здоров`я. На території України станом на 31 травня 2023 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та у розшуку не перебуває. За місцем проживання позивач [PERSON] зарекомендувала себе як зразкова громадянка, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і у спілкуванні з сусідами. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Калитянської селищної ради Броварського району Київської області № 23 від 23 травня 2023 року тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування до рідної бабусі, яка бажає залишити її на виховання у своїй сім`ї, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 листопада 2023 року, виданим Другою броварською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим у реєстрі № 1-2436 [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина будинку [ADDRESS] . Згідно з висновком орган опіки та піклування Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, затвердженим рішенням Калитянської селищної ради Броварського району Київської області від 18 липня 2023 року № 101, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач свідомо та умисно впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дочки, [PERSON] , [INFO] , тобто не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та взагалі не цікавиться та не спілкується з дочкою, в тому числі не приймає жодної матеріальної участі в утримання дитини. У свою чергу, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав є достатньо обґрунтованим, а тому суд погоджується з ним. Щодо вимоги про стягнення аліментів, то суд керується наступним. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно статей 180, 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які проживають окремо від дитини. Згідно з частиною другою статті 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки відповідно до статті 183 СК України, у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно. Враховуючи вимоги чинного законодавства України, обставини справи, суд дійшов до переконання про обґрунтованість вимог про стягнення аліментів. Щодо позовної вимоги про встановлення опіки та призначення позивача опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , то питання про призначення опікуна дитині, позбавленої батьківського піклування, вирішується у позасудовому порядку відповідною Службою у справах дітей чи органом опіки та піклування за його наявності. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість даного позову та його часткове задоволення. При зверненні до суду з даним позовом позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі - 2 147 грн. 20 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача по користь позивача підлягає судовий збір у розмірі - 1 073 грн 60 коп. з підстав часткового задоволення вимог та на користь держави за вимогу про стягнення аліментів у розмірі - 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: partial