Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 5/1404575 від 09.11.2021 в розмірі 158784 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.11.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5/1404575 за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 100000 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок [NUMBER] , строком на 72 міс. до 08.11.2027, з процентом 11% річних, та 2,50% комісії. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт», укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5/1404575 від 09.11.2021. Відповідно до вказаного договору первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимог боржників, а новий кредитор набуває права вимог первісного кредитора кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором. Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення права вимоги за цим договором не є забезпечувальними відступленнями. Разом з правом вимоги до нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки первісного кредитора за кредитним договором. У випадку укладання сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог доповнює а не змінює попередній. 15.09.2023 передача права вимоги за кредитним договором № 5/1404575 від 09.11.2021 відбулась до ТОВ «Глобал Спліт» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги. 15.09.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» до [PERSON] направило повідомлення про те, що відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 5/1404575 від 09.11.2021 до ТОВ «Глобал Спліт», яке має право від боржника погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору. Відповідача повідомлено про необхідність перерахувати кошти в сумі 158784 грн. Станом на 28.02.2024 заборгованість за цим договором становить 158784 грн., з яких 75720,97 грн строкова заборгованість, 18803,82 грн. прострочена заборгованість, 172,93 грн. нараховані відсотки, 14770,14 грн. прострочених відсотків, 2500 грн. комісії та 46816,14 грн. простроченої комісії. Відзив на позов не надано. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 12 березня 2024 року судом відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі та призначено судове засідання 03 квітня 2024 року о 10:00 год. (а.с. 46). 03 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 09 травня 2024 року на 08:30 год у зв`язку з неявкою відповідача. (а.с. 50) Представник позивача надав заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 48). Відповідач [PERSON] відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. 09 травня 2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини справи. 09 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до АТ «Креді Агріколь Банк» з заявою-анкетою №0101141-09112021-001 на отримання готівкового кредиту «Свобода» (а.с. 8-9). 09 листопада 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5/1404575 за яким банк надає позичальнику [PERSON] кредит в сумі 100000 грн строком на 72 місяці з 09.11.2021 до 08.11.2027 року зі сплатою 11% річних, комісійної винагороди 2,50% від суми кредиту (п.1.1 1.4.2). До позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту за кредитним договором № 5/1404575 від 09.11.2021 року (а.с. 10-11). Відповідно до меморіального ордеру № 39879703-1 від 09.11.2021 АТ «Креді Агріколь Банк» перерахувало на рахунок [PERSON] 100000 грн (а.с.8). Випискою з рахунку клієнта [PERSON] за період з 09.11.2021 по 05.10.20523 підтверджується рух коштів по рахунку (а.с. 30-39). Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 5/1404575 від 09.11.2021 станом на 28.02.2024 становить 158784 грн., з яких 75720,97 грн строкова заборгованість, 18803,82 грн. прострочена заборгованість, 172,93 грн. нараховані відсотки, 14770,14 грн. прострочених відсотків, 2500 грн. комісії та 46816,14 грн. простроченої комісії (а.с. 7 на звороті). IV. Норми права. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст.526\~ЦК зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530ЦК вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. V. Оцінка суду Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог. Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 75720,97 грн. строкової заборгованості, 18803,82 грн простроченої заборгованості, 172,93 грн. нарахованих відсотків, 14770,14 грн. прострочених відсотків, а всього на загальну суму 109\~467,86 грн. В той же час, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині для стягнення 2500,00 грн. комісії та 46816,14 грн простроченої комісії. Відповідно до ч. 2\~ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно з абз 3 ч. 4\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 та 2\~ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Частиною 5\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Таким чином,\~Законом України «Про споживче кредитування»\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність,\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Суд встановив, що умовами договору від 09.11.2021 року, а саме п.1.4.2 передбачено сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50% від суми кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту (а.с. 21 на звороті). Враховуючи, що [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 158784 грн, а задоволено 109\~467,86 грн грн, тобто на 69 % (109\~467,86 х 100/158784= 69 ). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~089,32? грн судового збору (3028 х 69 %/100%).

Outcome: partial