Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

В травні 2023 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник - адвокат Лівшиць З.О., звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідачки [PERSON] , про зміну відомостей з актового запису про народження дитини та визнання батьківства, третя особа Служба у справах дітей Покровської районної в місті ради м. Кривий Ріг. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він з 2012 року мав стосунки з відповідачкою [PERSON] , а саме сторони проживали однією родиною без оформлення шлюбу до середини 2014 року, після чого почали проживати окремо один від одного. В кінці січня 2015 року позивач від спільних знайомих дізнався, що [INFO] [PERSON] народила дівчинку - [PERSON] . Дитина була зареєстрована в органах РАЦС на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка заперечувала той факт, що позивач є батьком малолітньої дитини [PERSON] . Тривалий час сторони підтримували спілкування, тому позивач помічав, що з часом дитина відповідачки - малолітня [PERSON] стає схожою на позивача. Наприкінці 2022 року відповідачка при особистій зустрічі з позивачем повідомила останньому, що він є батьком малолітньої [PERSON] . На підтвердження цього показала фотографію свідоцтва про народження дитини, де в графі по-батькові зазначено « [PERSON] », що, на думку позивача, є додатковим підтвердженням факту наявності кровної спорідненості між ним та малолітньою [PERSON] . На підставі викладеного, просив суд визнати позивача [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] , виключити відомості про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] та внести зміни до відомостей до актового запису про народження останньої, зазначивши батьком дитини позивача. Ухвалою суду від 25 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позовну заяву. 20 вересня 2023 року на підставі ухвали суду було відкладено підготовче судове засідання у справі, у зв`язку із відсутністю у суду підтвердження про отримання відповідачкою судового виклику та уточненої позовної заяви. Ухвалою суду від 05 жовтня 2023 року задоволено заяву представника позивача та призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» та зобов`язано відповідачку [PERSON] забезпечити явку малолітньої [PERSON] до експертного закладу. Провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року провадження у справі відновлено. 07 лютого 2024 року на підставі ухвали суду підготовче судове засідання у справі було відкладено у зв`язку із відсутністю у суду підтвердження про отримання відповідачем судового виклику на 07.02.2024 року. Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справу до суду не надала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Представник третьої особи Служби у справах дітей Покровської районної в місті ради м. Кривий Ріг у судове засідання подала письмові пояснення у справі, у яких просила врахувати інтереси дитини під час ухвалення рішення суду. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Також, згідно зі ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] народилася [PERSON] , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровські області було складено актовий запис №492 від 22.04.2015 року, який зареєстрований в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян 22.04.2015 року за №00125981428. Вказане підтверджується інформацією з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00040344964, сформованого 30.06.2023 року. (а.с. 26-27) Згідно з відомостями Витягу про батьків дитини, батьком малолітньої дитини - [PERSON] вказаний громадянин України - [PERSON] . Інші відомості про батька відсутні. Мати дитини - громадянка України [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я). Відомості про батька внесені за вказівкою заявника - [PERSON] . Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 126 СК України) Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина. Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed