Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

10 травня 2024 року подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу. Заява обґрунтована такими обставинами. Заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 березня 2002 року в Заруддянській сільській раді Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 02. Заявники мають у шлюбі неповнолітню дитину: [PERSON] - [INFO] . Однак, останнім часом шлюбні відносини між сторонами припинено та подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і, як зазначено заявниками, ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної неповнолітньої дитини, будь-які інші спірні питання також відсутні. Ухвалою суду від 10.05.2024 відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду в судове засідання. В судове засідання заявники не з`явилися, належним чином повідомлені про розгляд справи, подали заяви про розгляд страви без їх участі, спільну заяву подружжя про розірвання шлюбу підтримують повністю. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники перебувають в шлюбі з 03 березня 2002 року зареєстрованому Заруддянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 02, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Від спільного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Впродовж останнього часу сімейне життя між заявниками погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб, а також щодо виконання батьківських обов`язків по відношенню до спільної неповнолітньої дитини. Після припинення спільного проживання подружжя у 2021 році, син залишився проживати разом з батьком, що підтверджується інформацією про склад сім`ї Млиновецького старостинського округу Зборівської міської ради. За таких обставин 06 квітня 2024 року між заявниками укладено Договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І., в реєстрі за № 537. За умовами п. 1.3. Договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини: «місцем проживання Дитини Батьки визначили місцем проживання з Батьком, а саме [ADDRESS] . У разі зміни місця проживання Дитини, батько зобов`язується попереджувати Матір письмово із вказанням точного місця проживания Дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання». Таким чином, малолітній син [PERSON] проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Із матеріалів справи вбачається, що між подружжям шлюбні відносини припинені понад трьох років та не можуть бути поновлені. Після направлення заяви до суду [PERSON] виїхала закордон, в телефонному режимі пояснила, що немає наміру повертатися в Україну, оскільки планує своє майбутнє життя в Італії. На підтвердження своїх слів переслала старшій дочці [PERSON] документи про її законне перебування закордоном, які заявник долучив до матеріалів цивільної справи, та звертає увагу, що він самостійно здійснює виховання, як батько малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до поданої заявниками заяви, ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України\~(далі по тексту -\~СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до стст. 21, 24 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~109\~Сімейного кодексу\~України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спільна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам заявників.

Outcome: approved