Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд встановити факти постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , протягом не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник являється падчеркою померлого [INFO] [PERSON] . Після смерті вітчима відкрилась спадщина,яка складається з 5/12 часток квартири [ADDRESS] , які належали спадкодавцю на праві спільної часткової власності із заявником на підставі: 1/12 частка на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 27.11.2010 року № 12697, яку померлий успадкував після смерті дружини (мами заявника) [PERSON] ; 1/3 частка на підставі дублікату свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Жовтневою районною адміністрацією м. Запоріжжя 23.01.1997 року (дублікат видано Жовтневою райадміністрацією м. Запоріжжя 14.09.2010 року). На час відкриття спадщини заявник проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років, вели спільне господарство та були зареєстровані за однією адресою по [ADDRESS] . 12 січня 2023 року заявник звернулася до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима як спадкоємець четвертої черги за законом у відповідності до положень ст. 1264 ЦК України. На підставі вказаної заяви заведено спадкову справу № 4/2023. 25 січня 2023 року я звернулась до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом. Листом державного нотаріуса Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. № 67/02-14/4-2023 від 25.01.2023 року заявнику [PERSON] було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як особою яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно встановити юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років на час відкриття спадщини. У зв`язку з неможливістю реалізувати свої спадкові права, заявник звернулася до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, та просить суд встановити факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як п`ять років на день його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 05 січня 2024 року заяву прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами окремого провадження (а.с.27). У судовому засіданні заявник [PERSON] і її представник - адвокат Никоненко О.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1012072 від 18.12.2023 року (а.с.25), підтримали заявлені вимоги, з підстав зазначених у заяві, та просили суд заяву задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній, та надані докази. Представник заінтересованої особи Четвертої запорізької державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с.61, 67), у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи (а.с.34). Допитана в якості свідка по справі [PERSON] пояснила, що заявник [PERSON] тривалий час доглядала за своїм вітчимом [PERSON] і постійно проживала разом з ним, по день його смерті, тобто до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Допитана в якості свідків по справі [PERSON] надала суду аналогічні свідчення. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення юридичного факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частин 1, 2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому, встановлення таких фактів можливе за умови, що вони породжують юридичні наслідки для заявника. Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10 березня 1987 року відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому міста Запоріжжя, мамою [PERSON] , [INFO] , значиться [PERSON] , актовий запис № 2503 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Шевченківського райвиконкому міста Запоріжжя13 грудня 1986 року, [PERSON] [PERSON] 13 грудня 1986 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 1210. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому міста Запоріжжя 20 жовтня 1995 року, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 20 жовтня 1995 року, актовий запис № 1694. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.9). Отже, судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно є падчеркою [PERSON] . [INFO] помер[PERSON] , [INFO] , про що 14 липня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , відповідний актовий запис № 702 (а.с.5). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області 06 грудня 1996 року, заявник [PERSON] , [INFO] , з 10 жовтня 1991 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.41-43). Згідно пунктів 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (КЦС ВС від 07.02.2018 р. № 127/1765/16). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 23.01.1997 року Жовтневою районною адміністрацією, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 12695 від 27.11.2010 року, [PERSON] отримано у спадок 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі за № 12697 від 27.11.2010 року, [PERSON] отримано у спадок 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.14). Згідно листа державного нотаріуса Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Бережко С.М. № 67/02-14/4-2023 від 25.01.2023 року заявник [PERSON] зверталась до Четвертої запорізької державної нотаріальної контори за роз`ясненням щодо оформлення спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , і їй було надано відповідні роз`яснення щодо цього, зокрема заявницю повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] не надала відомості та документи, які підтверджують прийняття спадщини на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України (а.с.15-16, 47-48). Як встановлено судом, заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою подальшої реалізації права на спадкування. За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин 1, 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець для вступу у права на спадкування має прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За правилами статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. У пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 01 липня 2020 року в справі № 222/1109/17 / провадження № 61-43496св18/, а також у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини після його смерті, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved