Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому просять суд: Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Шлях Леніна» розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Підлісненської сільської ради право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0156864, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 11.10.1996 року за №864. Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно в рівних частинах кожному після смерті [PERSON] та [PERSON] , що складається з земельної ділянки площею 2,2730 гектарів, кадастровий номер 7422088400:62:057:0763 в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ІІ-ЧН №017179, розташованої на території Підлісненської сільської ради, Чернігівського району Чернігівської області. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , які на день смерті проживали за адресою: [ADDRESS] . Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається: з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Шлях Леніна» розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Підлісненської сільської ради, право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0156864, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 11.10.1996 року за №864. Також, після їх смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,2730 гектари, належна на підставі державного акту серії ІІ-ЧН №017179 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , а [PERSON] відмовилася від спадщини після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті баби [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Вказує, що спадщину прийняла, згідно довідки Кіптївської сільської ради, оскільки на день смерті разом проживали за однією адресою. Вищезгаданий Сертифікат серії ЧН №0156864 та державний акт серії ІІ-ЧН №017179 відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2,2730 гектари, ними були втрачені ще за життя. Посилаючись на вказані обставини, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 15 березня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 20.03.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. 25 березня 2024 року судом здійснено запит до Козелецької районної державної нотаріальної контори про надання спадкових справ. 28 березня 2024 року на адресу суду від Козелецької районної державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, до суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та зятем [PERSON] . Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та онукою [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої. [INFO] померла [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої. Після їх смерті відкрилась спадщина, яка складається: з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Шлях Леніна» розміром 3,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Підлісненської сільської ради, право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0156864, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 11.10.1996 року за №864 та земельної ділянки площею 2,2730 гектари, належної на підставі державного акту серії ІІ-ЧН №017179 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до довідки, виданої Кіптівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області №322 від 19.07.2023, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та мала склад сім`ї: чоловік [PERSON] , мати [PERSON] . Крім того, відповідно до довідки, виданої Кіптівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області №466 від 22.12.2023, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та мала склад сім`ї: зять [PERSON] , онука [PERSON] , правнук [PERSON] , правнук [PERSON] . Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. З матеріалів спадкової справи № 28/2024, 23.02.2024 [PERSON] та [PERSON] звернулися до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, позивачі є такими, що прийняли спадщину, що підтверджується матеріалами справи. Стаття 1297\~ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як встановлено судом, позивачі, на виконання вимог ст. 1296 ЦК України, звернулися до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачами в порядку спадкування підлягає визнанню право власності, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельні ділянки втрачено, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення та надана довідка Відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~"Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивачі належним чином прийняли спадщину, але у зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно не можутьоформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачами права на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved