Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

30.10.2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «ХТМ» з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 56546,54 грн., інфляційні витрати в сумі 6 419,02 грн. 3% річних у сумі 1 232,46 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість за період з 01.11.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 56 546,54 грн. Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідача інфляційні витрати в сумі 6\~419,02 грн. та 3% річних у сумі 1 232,46 грн. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2023 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2016 по 23.02.2022 у розмірі 64\~198 (шістдесят чотири тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 02 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. 28 грудня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 січня 2024 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення -залишено без руху. На виконання ухвали суду від 04.01.2024 року заявником вказані недоліки заяви були усунуті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 січня 2024 року прийнято заяву про перегляд заочного рішення. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 18 січня 2024 року заяву заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова 18 грудня 2023 року у цивільній справі №639/6292/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 26 січня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов. Зазначив, що не погоджується з розміром боргу з підстав неправильного нарахування інфляційних втрат та 3% річних, просив застосувати позовну давність до вимог, яка відповідно до вимог законодавства становить три роки та один рік до вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Також зазначив, що згоден на реструктуризацію боргу на один рік, оскільки є особою похилого віку, пенсіонер, внаслідок військової агресії постраждало його майно. Також у відзиві зазначив свій розрахунок боргу, визначивши його у розмірі 28665, 97 грн. основного боргу, 824,80 грн. інфляційних витрат та 393.43 грн. 3% річних. 22 лютого 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив з посиланням на законодавство в частині продовження строків позовної давності. 29 лютого 2024 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив з посиланням на те, що вимоги законодавства про продовження строку позовної давності, на які посилається представник позивача не стосуються цієї справи, а тому строк позовної давності складає три роки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі. Щолдо застосування позовної давності поклався на розсуд суду. Стосовно розстрочення рішення суду зазначив, що відповідачем не надано доказів тяжкого майнового стану, тому при вирішені цього питання також поклався на розсуд суду. Після оголошення перерви в судовому засіданні подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти нарахувань розміру заборгованості. Просив суд застосувати строк позовної давності та не заперечував проти стягнення заборгованості в межах трьох років, що передували звернення до суду з позовом. Також надав новий розрахунок боргу в загальному розмірі 28119,41 грн, який вважає підлягає стягнення з нього, Суд, вислухавши пояснення, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за послуги теплопостачання, на відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Також зазначено кількість осіб, тарифи опалення та підігрів води. За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті за послуги теплопостачання за період з 01.11.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 56546,54 грн. (а.с.4-5). Довідками, що містяться в матеріалах справи, підтверджено, що за адресою [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] (а.с. 3, 9). Отже відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, однак має заборгованість з оплати послуг теплопостачання, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також згідно з п.1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року передбачено, що індивідуальний споживач зобовязаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», (далі Правила), затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630., яка була чинна до 01.05.2022 року. Пунктом 2 Правил визначено, що опалювана площа\~(об`єм)\~квартири (будинку\~садибного типу)\~-\~загальна площа\~(об`єм)\~квартири,\~а також\~будинку садибного\~типу без\~урахування площі\~лоджій,\~балконів,\~терас; централізоване\~постачання холодної\~та гарячої\~води -\~послуга,\~спрямована на\~задоволення потреб\~споживача у\~холодній та\~гарячій воді,\~яка надається\~виконавцем з\~використанням внутрішньобудинкових\~систем холодного\~та гарячого\~водопостачання; централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання; Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Аналогічний правовий висновок визначений в поставнові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі №\~ 712/8916/17. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі зазначеного порушене право підлягає захисту. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримуючи послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачував, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.11.2016 року по 23.02.2022 року у сумі 56546,54 грн. Крім того, відповідачу нараховані інфляційні витрати в сумі 6419,02 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1232,46 грн., що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України. Разом з тим, відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності. Враховуючи, що представник позивача звернувся до суду з даним позовом 30.10.2023 року, відповідач приходить до висновку що за період з 01.11.2016 по 22.02.2019 строк стягнення за даною позовною заявою пропущений. Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у чинній редакції, з метою запобгання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширеня на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023, яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені\~статтями 257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 17.03.2022. З огляду на вищевикладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, суд застосовує строк позовної давності, і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання частково, в межах цього строку і в межах позовних вимог за період з 01.03.2017 року по 23.02.2022 року. Враховуючи,\~що згідно\~Правил споживач\~зобов`язаний сплачувати\~послуги до\~20\~числа наступного\~місяця,\~то початок\~перебігу строку\~позовної давності\~вимог позивача\~на отримання\~плати надання\~послуг за\~березень 2017\~року починається\~з 21\~квітня 2017\~року та\~трирічний трок\~припадає на\~21\~квітня 2020\~року,\~та в\~силу вимог\~законодавства продовжується\~з наведених\~вище вимог\~закону.\~З позовом\~позивач звернувся\~30\~жовтня 2023\~року,\~позовні вимоги\~позивача підлягають\~частковому задоволенню,\~тому стягненню\~з відповідача\~за період\~з 01.03.2017\~року по\~23.02.2022\~року підлягає\~заборгованість за\~послуги з\~теплопостачання у\~розмірі 48\~917,85грн.. В іншій частині позовні вимоги по оплаті заборгованості за послуги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності і відсутністю поважних причин пропущення позовної давності. Суд відхиляє заперечення відповідача щодо застосування позовної давності в межах трьох років з підстав вищезазначених вимог законодавства. Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що до вимог про стягнення інфляційних витрат та 3% річних застосовується позовна давність в один рік на підставі пч.2 ст. 258 ЦК України, оскільки зазначенні нарахування не є штрафними санкціями та на них поширюється загальна позовна давність. Щодо стягнення\~інфляційних витрат\~в розмірі\~6 419,02 грн. та 3% річних у розмірі 1 232,46 грн. слід зазначити, що суд не погоджується ні з періодом нарахування ні з розрахунком. Постановою КМУ\~від 05.03.2022\~№ 206\~«Деякі питання\~оплати житлово-комунальних\~послуг в\~період воєнного\~стану» в\~редакції на\~час правовідносин,\~установлено,\~що до\~припинення чи\~скасування воєнного\~стану в\~Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Методикою розрахунку передбачено визначення розміру інфляційних втрат шляхом перемноження усіх місяців за всі роки на індекс інфляції, з подальшим складанням щомісячних розрахунків в загальну суму. Якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. Відповідно до інформації з офіційного сайту Міністерства фінансів України рівень інфляції визначено: січень лютий березень квітень травень червень липень серпень вересень жовтень листопад грудень За рік 2020100,299,7100,8100,8100,3100,299,499,8100,5101,0101,3100,9105,0 2021101,3101,0101,7100,7101,3100,2100,199,8101,2100,9100,8100,6110,0 2022101,3101,6 За таких обставин розрахунок здійснюється шляхом множення поступово щомісячної заборгованості на загальний розмір індексу інфляції с поступовим виключенням місяців та подальшим складанням до лютого 2022 року. Розмір інфляції на суму боргу за жовтень 2020 в сумі 248,00 грн. складає 37,45 грн. (248,00 *115,1- заг. розмір інфляції /100-248,00) Розмір інфляції на суму боргу за листопад 2020 в сумі 1274,05 грн. складає 175,82 грн. (1274,05 *113,8- заг. розмір інфляції /100-1274,05) Розмір інфляції на суму боргу за грудень 2020 в сумі 2254,78 грн. складає 290,86 грн. (2254,78 *112,9- заг.розмір інфляції/100-2254,78) Розмір інфляції на суму боргу за січень 2021 в сумі 2116,93 грн. складає 245,56 грн. (2116,93 *111,6- заг. розмір інфляції /100-2116,93) Розмір інфляції на суму боргу за лютий 2021 в сумі 2267,49 грн. складає 210,87 грн. (2267,49 *109,3- заг. розмір інфляції /100-2267,49) Розмір інфляції на суму боргу за березень 2021 в сумі 2541,60 грн. складає 216,03 грн. (2541,60 *108,5- заг. розмір інфляції /100-2541,60) Розмір інфляції на суму боргу за квітень 2021 в сумі 674,40 грн. складає 52,60 грн. (674,40 *107,8- заг.розмір інфляції/100-674,40) Розмір інфляції на суму боргу за жовтень 2021 в сумі 591,18 грн. складає 25,42 грн. (591,18 *104,3- заг. розмір інфляції /100-591,18) Розмір інфляції на суму боргу за листопад 2021 в сумі 1788,44 грн. складає 62,59 грн. (1788,44 *103,5- заг. розмір інфляції /100-1788,44) Розмір інфляції на суму боргу за грудень 2021 в сумі 1811,26 грн. складає 52,52 грн. (1811,26 *102,9- заг.розмір інфляції/100-1811,26) Розмір інфляції на суму боргу за січень 2022 в сумі 3017,43 грн. складає 48,27 грн. (3017,43 *101,6- заг. розмір інфляції /100-3017,43) Загальний розмір інфляційних втрат по щомісячним нарахуванням за період з жовтня 2020 по січень 2022 складає 1418,00 грн. Щодо стягнення 3% річних, суд також відхиляє розрахунок\~КП «ХТМ». Три відсотка річних розраховується за формулою S x D x 3 : 100 : 365 днів у році, де: S-сума простроченого зобов`язання, D-кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання. Таким чином 3% річних нараховуються на щомісячну заборгованість на кількість прострочених днів починаючи з 21 числа наступного місяця після виникнення боргу до дати погашення з подальшим складанням в загальну суму. Розмір 3% річних на суму боргу за жовтень 2020 в сумі 248,00 грн. з 21.11.2020 по 23.02.2022 складає 9,38 грн. (248,00 *3*460 дні/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за листопад 2020 в сумі 1274,05 грн. з 21.12.2020 по 23.02.2022 складає 45,02 грн. (1274,05 *3*430 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за грудень 2020 в сумі 2254,78 грн. з 21.01.2021 по 23.02.2022 складає 73,94 грн. (2254,78 *3*399 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за січень 2021 в сумі 2116,93 грн. з 21.02.2021 по 23.02.2022 складає 64,02 грн. (2116,93 *3*368 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за лютий 2021 в сумі 2267,49 грн. з 21.03.2021 по 23.02.2022 складає 63,36 грн. (2267,49 *3*340 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за березень 2021 в сумі 2541,60 грн. з 21.04.2021 по 23.02.2022 складає 64,54 грн. (2541,60 *3*309 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за квітень 2021 в сумі 674,40 грн. з 21.05.2021 по 23.02.2022 складає 15,46 грн. (674,40 *3*279 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за жовтень 2021 в сумі 591,18 грн. з 21.11.2021 по 23.02.2022 складає 4,61 грн. (591,18 *3*95 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за листопад 2021 в сумі 1788,44 грн. з 21.12.2021 по 23.02.2022 складає 9,55 грн. (1788,44 *3*65 днів/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за грудень 2021 в сумі 1811,26 грн. з 21.01.2022 по 23.02.2022 складає 5,06 грн. (1811,26 *3*34 дні/100/365) Розмір 3% річних на суму боргу за січень 2021 в сумі 3017,43 грн. з 21.02.2022 по 23.02.2022 складає 0,74 грн. (3017,43 *3*3 дні/100/365) Загальний розмір 3% річних за щомісячні борги за період з 21.11.2020 по 23.02.2022 становить 355,68 грн.. На підставі зазначеного, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за опалення за період з 01.03.2017 по 23.02.2022 в розмірі 48\~917,85 грн., інфляційні витрати в розмірі 1418,00 грн. за період з 01.11.2020 по 22.02.2022 та три процента річних в розмірі 355,68 грн.. за період з 21.11.2020 по 23.02.2022. Загальний розмір суми боргу складає 50691,53 грн.. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2119,29 грн.. В іншій частині суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача. Згідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. \~Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Частино 5 ст. 435 ЦПК України передбачено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи, що відповідач просив суд розстрочити виконання рішення строком на шість місяців, суд вважає за можливим задовольнити клопотання відповідача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 52 810,82 грн. (50 691,53+ 2119,29), яка підлягає розстроченню до 14 травня 2025 року рівними частинами по 4 400,90 грн. щомісячно. На підставі викладеного і

Outcome: partial