Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 71 853,71 гривні. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 21.03.2017. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син сторін з дня розлучення і до сьогодні проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільний син сторін є дитиною з інвалідністю, з народження постійно потребує особливого догляду і лікування, в нього діагностовано наступні захворювання: органічне ураження головного мозку внаслідок гіпоксично-ішемічної енцефалопатії із затримкою психологічного розвитку, розладами спектру аутизму; гіперкінетичний синдром з порушенням поведінки та уваги, ЗНМ 1 рівня, алалію; затримку психологічного розвитку, затримку мовного розвитку II р, дизартрію; плоско-вальгусну установку стоп (рекомендовано ЛФК, носити антивальгусне ортопедичне взуття). Вказані захворювання мають серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я і майбутнього життя дитини. Лікування при такому діагнозі потребує не тільки значних коштів, які позивач не має можливості заробити, оскільки виховує свою дитину самостійно, а ще й моральної і психологічної підтримки, тим більше, що батько [PERSON] не бере жодної участі у вихованні дитини. А батьківська-чоловіча моральна і психологічна підтримка насамперед потрібна сину. У зв`язку з хворобою дитина потребує додаткових витрат на лікування. Понесені позивачем витрати складають: 6 800 грн за НВЕМ та 2 600 грн за надане консультативне заключення; за надані в ТОВ «Смартлаб» медичні послуги за актом від 03.07.2019 сплачено 1 520,20 грн, за актом від 16.07,2019 - 248,30 грн, за актом від 13.09.2019 - 1 009,30 грн, за актом від 29.11.2019 - 1 069,60 грн, за актом від 18.05.2021 - 195,20 грн; за проведення повторного дослідження у ФОП [PERSON] 30.07.2021 сплачено 800 грн; за надану амбулаторно-поліклінічну допомогу у ТОВ «Еласко-Арніка» 03.02.2022 сплачено 500 грн і 5 500 грн, а також 10.02.2022 сплачено 500 грн. Також позивач придбала для сина: ноутбук за 12 745 грн, навушники за 224 грн, мишу бездротову за 205 грн, смартфон та аксесуари до нього за 11 247 грн, велосипед за 4 279 грн, одяг за 1 157,95 грн, за 1 157,95 грн, за 845 грн, взуття за 2 383 грн, за 1 553 грн, за 940 грн, іграшки та інше за 278 грн і покривало за 1 303 грн. Крім того, на оздоровлення дитини та її розваги позивач витратила: 11 335 грн за готельне обслуговування в пансіонаті Парадіз №103 з 16.08.2023 по 21.08.2023; 397,43 грн та 660,78 грн вартість залізничних квитків на проїзд на оздоровлення сина у Карпатах; 400 грн сума витрат на відвідування дитиною зони відпочинку у м. Одеса. Як вказано у позовній заяві, на день її подання фактично зазначені додаткові витрати на дитину - [PERSON] , складають 71 853,71 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.12.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 25.12.2023 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказує, що проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим та не доведеним. Так, до позовної заяви долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру №112, згідно з якою позивач сплатила 9 400 грн, з яких 6 800 грн - НВЕМ та 2 600 грн - консультативне заключення. Однак незрозуміло, що являє собою "НВЕМ" та яким чином дана абревіатура розшифровується. У матеріалах справи відсутні висновки лікарів або ж направлення лікарів, згідно з якими проведено таке дослідження та здійснено консультативне заключення. Щодо наданих в ТОВ "Смартлаб" медичних послуг за актом від 03.07.2019 на суму 1 520,30 грн, за актом від 16.07.2019 на суму 248,30 грн, за актом від 13.09.2019 на суму 1 009, 30 грн, за актом від 29.11.2019 на суму 1 069, 60 грн, за актом від 18.05.2019 на суму 195,20 грн, відповідач вважає, що до зазначених вимог сплив строк позовної даності. Щодо проведення повторного дослідження 30.07.2021 на суму 800 грн, матеріалах справи відсутні висновки лікарів або ж направлення лікарів, згідно з якими проведено таке повторне дослідження у ФОП [PERSON] , незрозуміло, що саме досліджувалось повторно, а також незрозуміло, чому таке дослідження здійснювалось саме у ФОП [PERSON] , а не в державному або комунальному лікувальному закладі. Щодо придбання ноутбука, навушників, бездротової миші, смартфону та аксесуарів до нього, велосипеду, одягу, взуття, покривала, іграшок на загальну суму 39 475, 85 грн, а також щодо відпочинку в пансіонаті Парадіз та квитків в Карпати, а також витрат на зону відпочинку в м.Одеса, відповідач вказує, що такі витрати не є додатковими, які викликані особливими обставинами в розумінні ст.185 СК України, оскільки вони здійснені добровільно позивачем та є звичайними витратами на дитину і відповідач не зобов`язаний брати участь у їх сплаті. Відповідач вказує, що позивач намагається перекласти на нього весь тягар утримання дитини, проте брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. У задоволенні позову відповідач просить відмовити у повному обсязі. До відзиву відповідач долучив заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог про стягнення додаткових витрат щодо наданих в ТОВ "Смартлаб" медичних послуг за актом від 03.07.2019 на суму 1 520,30 грн, за актом від 16.07.2019 на суму 248,30 грн, за актом від 13.09.2019 на суму 1 009, 30 грн, за актом від 29.11.2019 на суму 1 069, 60 грн, за актом від 18.05.2019 на суму 195,20 грн. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. 07.02.2024 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення до справи додаткових доказів, а саме копії листа Богунського відділу державної виконавчої служби від 24.04.2023, копії постанови Богунського відділу державної виконавчої служби від 13.09.2023 про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №522/11380/16-ц від 26.01.2017 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] ; копії листа Богунського відділу державної виконавчої служби від 07.11.2023 про те, що у виконавчому провадженні [NUMBER] заборгованість по аліментам відсутня; копій квитанцій про сплату аліментів; копії договору про наміри від 04.12.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , за яким сторони погодили обов`язок батька у строк до 30.05.2019 надати згоду на усиновлення дитини, та обов`язок матері відмовитися від стягнення аліментів. 09.02.2024 від представника позивача Чайковської Р.А. до суду надійшли додаткові пояснення, у яких вказано, що заявлені позивачем до стягнення витрати є додатковими витратами, у розумінні ч.1 ст.185 СК України, оскільки вони обумовлені особливими обставинами, зумовленими негативними фактами, такими як хвороби, інвалідність малолітнього сина [PERSON] . Представник вказує у поясненнях, що згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №112 на суму 9400 грн та консультативного заключення від 27.03.2021, виданих Лікувально-діагностичним центром неврології і епілептології «ЕПІ.НЕТ», вбачається, що такі витрати здійснені позивачем в інтересах малолітнього сина і обумовлені хворобами [PERSON] з метою виключення вірогідності епілепсії у дитини. НВЕМ - це нічний відео ЕЕГ моніторинг, про проведення якого було безпосередньо зазначено у заключенні від 27.03.2021. Щодо проведення повторного дослідження від 30.07.2021 на суму 800 грн, то відповідне лікування спільної дитини проводиться 2-3 рази на рік, тому у ФОП [PERSON] від 30.07.2021 проводилася саме повторна діагностика, щоб простежити відповідну динаміку. Вказана діагностика проводиться саме у ФОП [PERSON] , оскільки у нього максимально розширене заключення, а в державних медичних закладах, де подібні дослідження хоч і є безоплатними, надаються лише таблиці з числами, і лікарям в подальшому важко зрозуміти нюанси проведеного моніторингу. Не в інтересах позивача проводити непотрібні медичні дослідження відносно сина, які, враховуючи стан його здоров`я, можуть нести ризик для нього, при проведенні всіх медичних досліджень, позивач діє лише виходячи із принципу забезпечення найкращих інтересів дитини та обирає лише кваліфікованих лікарів, які можуть надати точну, правильну інформацію, оскільки це стосується здоров`я дитини. Необхідність покупки смартфону за 11 247 грн та ноутбуку за 12 745 грн була обґрунтована тим, що на території України введено карантин та воєнний стан, а тому корекційні заняття, більша частина учбового процесу сина [PERSON] в навчальних закладах (дошкільний заклад «Виростай-ка», Одеський навчально-реабілітаційний центр «Відкриваємо світ», проводилися та проводяться дистанційно, з використанням смартфону, ноутбуку. Додаткові витрати на придбання додаткових пристроїв до ноутбука - навушників за 224 грн, миші бездротової за 205 грн, та страховки на смартфон, тощо, для сина [PERSON] також є додатковими витратами, бо вони є додатковими пристроями до ґаджетів, згаданих вище, які придбані для навчання сина [PERSON] . Для розвитку фізичних здібностей сина [PERSON] , на виконання рекомендацій лікаря (рекомендовано ЛФК), позивач придбала велосипед за 4 279 грн. Витрати на оздоровлення дитини у горах є витратами, які пов`язані із особливими потребами малолітнього сина [PERSON] , який має особливий статус, в оздоровленні та відпочинку, в т.ч. на гірському курорті. Витрати на бавовняний одяг, гіпоалергенне покривало, є необхідними для зменшення вірогідності алергічних реакцій та погіршення стану здоров`я дитини. Всі зазначені у позові витрати на дитину зумовлені особливими обставинами, а саме хворобами дитини, та є необхідними з метою забезпечення повноцінного життя дитини, яка потребує особливого піклування. Позивач та її представники у судовому засіданні за їх участі позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях. Позивач додатково пояснила, що дитина хворіє з народження та потребує лікування та реабілітації, як фізичної, так і розумової. З народження дитини відповідач не надає ні фізичної, ні матеріальної допомоги. Наразі дитина спостерігається у лікарів приватних та державних лікувальних закладів. Кожні два роки потрібно проходити реабілітацію та обстеження. Позивач хотіла повести дитину на реабілітацію за кордон, однак відповідач дозволу не надав. У допомозі відмовляє, участі у вихованні дитини не приймає. У проханні допомогти виїхати у більш безпечне місце відмовив. Комп`ютер був придбаний для дитини, перед початком війни, оскільки у садочку та школі задавали виконувати завдання. У зв`язку із ситуацією в країні, навчання часто проходить дистанційно, вчителька направляє для виконання завдання. Дитина любить фотографувати та знімати та відео, має іграшки. Дитина потребує спеціального взуття відповідно до висновку лікаря. Відповідач добровільно покривати витрати на дитину відмовляється. Позов представник позивача просила задовольнити. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, позивач та її представники не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, представники позивача надіслали до суду заяви про проведення судового зсідання без їх участі. Відповідач та його представник у судовому засіданні за їх участі проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві. Відповідач додатково пояснив, що позивач чинила перешкоди у спілкуванні з дитиною, пропозиції про допомогу ігнорувала, про додаткові витрати не повідомляла. Була заборгованість по аліментам 78 тис.грн, яку відповідач погасив, сплачує аліменти. Представник відповідача пояснив, що відносно телефону, ноутбуку та велосипеду відсутні докази, що їх купувала позивач та вони перебувають у користуванні дитини. Витрати на одяг, взуття, покривало не є додатковими витратами, а покриваються за рахунок аліментів. Щодо витрат на відпочинок, відсутні докази того, що він здійснювався за направленням лікаря. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, відповідач та її представник не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник відповідача надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стосовно складення повного тексту рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, суд бере до уваги висновки щодо визначення дати ухвалення судового рішення Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наведені у відповідній постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21). Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи у судовому засіданні за їх участі, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач і відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується змістом копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.12.2015 (а.с. 9). У Богунському відділі державно виконавчої служби у м. Житомирі перебуває виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №522/11380/16-ц від 26.01.2017 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 399,00 грн щомісячно, до повноліття дитини (а.с. 165-166). Згідно з інформацією, яка наведена у листі Богунського відділу державно виконавчої служби у м.Житомирі від 07.11.2023, у виконавчому провадженні [NUMBER] заборгованість по аліментам відсутня (а.с. 167). Відповідно до вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається статтею 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягає доведенню під час розгляду справи і саме особою, яка пред`явила такий позов. При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12.12.2019 у справі №756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01.04.2020 у справі №521/16268/18 (провадження № 61-20458св19). Згідно зі ст. 78, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розподіл обов`язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на сторону, яка посилається на ці обставини. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 04.02.2022 (а.с. 12). Відповідно до наявних у матеріалах справи копій медичної документації, [PERSON] хворіє на органічне ураження головного мозку внаслідок гіпоксично-ішемічної енцефалопатії із затримкою психологічного розвитку, розладами спектру аутизму. Гіперкінетичний синдром з порушенням поведінки та уваги. ЗНМ 1 рівня. Алалія; затримку мовного розвитку II р, дизартрію; плоско-вальгусну установку стопи (а.с. 13-18, 21-22). Позивачем понесено ряд витрат на обстеження та лікування сина, що підтверджується наявними у справі доказами. Так, відповідно до квитанції до прибутного касового ордеру №112 від 27.03.2021, який виданий Лікувально-діагностичним центром неврології і епілептології «ЕПІ.НЕТ», [PERSON] понесено витрати суму 9 400,00 грн на дослідження - нічний відео ЕЕГ моніторинг та заключення спеціаліста щодо сина [PERSON] (а.с.27-28). Актами ТОВ «Смартлаб» про надані медичні послуги від 03.07.2019 на суму 1 520,20 грн, від 16.07.2019 на суму 248,30 грн, від 13.09.2019 на суму 1 009,30 грн, від 29.11.2019 на суму 1 069,60 грн, від 18.05.2019 на суму 195,20 грн, підтверджується здійснення [PERSON] витрат на лабораторні дослідження біоматеріалів сина [PERSON] (а.с. 29-31). Відповідно до чеку від 30.07.2021, який виданий ФОП [PERSON] , на суму 800,00 грн, та заключення від 30.07.2021, [PERSON] здійснила витрати на електроенцефалогічне обстеження з відеореєстрацією та кількісною обробкою сина [PERSON] (а.с. 32, 33-35). Актами виконаних робіт при наданні амбулаторно-поліклінічних послуг, які видані ТОВ «Еласко-Арніка» від 03.02.2022 на суму 500,00 грн, від 03.02.2022 на суму 5 500,00 грн, від 10.02.2022 на суму 500,00 грн, підтверджується здійснення [PERSON] витрат на консультації спеціалістів та діагностику щодо [PERSON] (а.с. 36-38). Зважаючи на те, що дитині встановлена інвалідність, хлопчик має ряд захворювань, суд вважає, що такі витрати позивача є обґрунтованими та викликані особливими обставинами, які зумовлені хворобами дитини, позивачем належними та допустимими доказами доведено їх понесення, тому такі витрати підлягають розподілу між батьками. Також судом встановлено, що позивач придбала для сина ноутбук за 12 745 грн, навушники за 224 грн, мишу бездротову за 205 грн. Обґрунтовуючи необхідність придбання зазначених речей та понесення витрат на їх купівлю, позивач посилається на потребу забезпечити дитині умови для навчання. Загальновідомим є те, що з 12.03.2020 по 30.06.2023 у країні діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), з 24.02.2022 розпочалася повномасштабна військова агресія рф проти України, у зв`язку з чим запроваджено дистанційний режим навчання дітей у школах та позашкільних навчальних закладах. Придбання ноутбуку, який був необхідний для забезпечення отримання дитиною освіти, у тому числі підготовки до школи, у зв`язку із запровадженням дистанційної форми навчання, суд вважає необхідними витратами, зумовленими особливими обставинами, а саме запровадження дистанційної форми навчання, тому такі витрати є додатковими та підлягають розподілу між батьками. Разом з тим, суд не погоджується з доводами позову про те, що витрати на одяг та взуття, придбання іграшок, велосипеду, сматрфону, дозвілля та відпочинок дитини у горах, є додатковими витратами, оскільки такі витрати охоплюються розміром аліментів, що стягуються з відповідача. Додаткові витрати на утримання дитини - це не додаткові кошти, які слід стягувати з платника аліментів через те, що сума аліментів не покриває всіх необхідних витрат на дитину, які включають в себе, зокрема, придбання одягу, взуття, іграшок, продуктів харчування, підручників, оплату навчання в школі, дошкільному навчальному закладі, проведення дозвілля дитини, тощо. У такому разі потрібно вирішувати питання про збільшення розміру аліментів. У матеріалах справи відсутні докази того, що придбання смартфону вартістю 11 247 грн зумовлене особливими потребами дитини, при цьому, як вже з`ясовано, доступ дитині до дистанційного навчання забезпечений наявним ноутбуком. Також позивачем не доведено, що придбання велосипеду викликано особливими обставинами, посилання представника позивача на призначення дитини ЛФК є формальним. Доказів того, що ЛФК має проводитись шляхом їзди на велосипеді, суду не надано. З матеріалів справи дійсно вбачається, що дитині встановлено діагноз вальгусна деформація стопи та рекомендовано носити ортопедичне антивальгусне взуття. Однак, з долучених до позову чеків про здійснення оплат за придбання взуття (а.с. 43) не вбачається за можливе встановити, що придбане взуття є спеціальним ортопедичним. Так само, у справі відсутні докази того, що покривало вартістю 1299,00 грн (а.с. 44), є протиалергічним, тому суд не може вважати такі витрати додатковими. Щодо витрат позивача на оздоровлення дитини у сумі 11 335 грн, що є оплатою на за готельне обслуговування в пансіонаті Парадіз №103 з 16.08.2023 по 21.08.2023, 397,43 грн та 660,78 грн вартість залізничних квитків на проїзд на оздоровлення сина у Карпатах, суд зазначає наступне. У постановах Верховного Суду від 17.01.2019 у справі №720/1119/17, від 22.03.2023 у справі №758/6113/19, від 19.04.2023 у справі №760/10847/20-ц, вказано, що поїздка та відпочинок на морі (без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням), не визнаються особливими обставинами, що зумовлюють обов`язок батьків брати участь у таких додаткових витратах на дитину. У матеріалах справи відсутні докази того, що потреба відпочинку дитини у горах зумовлена його хворобами, такий відпочинок здійснювався за рекомендацією лікаря та сприяв його лікуванню, отже позивачем не доведено, що витрати на відпочинок дитини зумовлені особливими обставинами. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що витрати, які понесені позивачем відповідно до квитанції до прибутного касового ордеру №112 від 27.03.2021, який виданий Лікувально-діагностичним центром неврології і епілептології «ЕПІ.НЕТ», на суму 9 400,00 грн (а.с.27-28), актів ТОВ «Смартлаб» про надані медичні послуги від 03.07.2019 на суму 1 520,20 грн, від 16.07.2019 на суму 248,30 грн, від 13.09.2019 на суму 1 009,30 грн, від 29.11.2019 на суму 1 069,60 грн, від 18.05.2019 на суму 195,20 грн (а.с. 29-31), чеку від 30.07.2021, який виданий ФОП [PERSON] , на суму 800,00 грн (а.с. 32), актів виконаних робіт при наданні амбулаторно-поліклінічних послуг, які видані ТОВ «Еласко-Арніка» від 03.02.2022 на суму 500,00 грн, від 03.02.2022 на суму 5 500,00 грн, від 10.02.2022 на суму 500,00 грн (а.с. 36-38), є додатковими витратами, які зумовлені особливими обставинами, а саме хворобами дитини, а витрати на придбання ноутбуку за 12 745 грн, навушників за 224 грн, миші бездротової за 205 грн, зумовленими особливими обставинами, а саме запровадження дистанційної форми навчання, а всього на суму 33 916,60 грн, тому такі витрати є додатковими та підлягають розподілу між батьками. Зважаючи на рівність обов`язку з утримання дитини, суд стягує з відповідача 1/2 понесених позивачем додаткових витрат на дитину у розмірі 16 958,30 грн. Щодо решти заявлених витрат, суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача, оскільки позивач не довела, що такі витрати зумовлені особливими обставинами та не покриваються аліментами, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд зазначає, що згідно з положеннями статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. З огляду на вказані положення СК України, позовна давність до вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, які зумовлені особливими обставинами, не застосовується. Нормами частини 1, 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження надання правничої допомоги до справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги від 08.11.2023 (а.с. 47) та копію договору №238/2023 від 11.09.2023 про надання правничої допомоги, який укладено між адвокатом Чайковською Р.А. та [PERSON] , умовам якого сторонами погоджено, що вартість послуг за цим договором та порядок оплати таких послуг визначається у протоколі погодження гонорару №1, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 121-122). Відповідно до протоколу №1 погодження гонорару за юридичні послуги від 11.09.2023, вартість підготовки та складання адвокатом позовної заяви становить 5 000,00 грн, проведення 1-го судового засідання - 1 500,00 грн. Загальна вартість наданих послуг буде зазначена в актах приймання-передачі юридичних послуг (а.с. 123). Згідно з актом №1 від 09.02.2021, адвокатом було виконано такі роботи: позовна заява - 5 000,00 грн, проведення 2-х судових засідань - 3 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 8 000,00 грн (а.с. 205). Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру судових витрат не скористався. З урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 888,00 грн. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 253,37 грн.

Outcome: partial