Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з [PERSON] вона знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 08 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 212. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Шлюбні стосунки припинені з листопада 2014 року, у зв`язку з втратою взаємних почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, подальше збереження їхньої сім`ї є неможливим та просто недоцільним. Після розірвання шлюбу просить шлюбне прізвище залишити без змін. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності від нього не надходила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 08 травня 2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 212. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, так як в судовому засіданні з`ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved