Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

04.01.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із вказаним цивільним позовом до [PERSON] , де в обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 21.06.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена Угода № С-601-007810-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, за якою відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цією Угодою. Окрім цього, 15.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № Р24.22154.004540072, за яким відповідач отримав кредит в сумі 92971грн.00коп., на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 07072023, відповідно до якого право грошової вимоги за Угодою № С-601-007810-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 21.06.2018 року, та Кредитним договором № Р24.22154.004540072 від 15.11.2018 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, сума заборгованості [PERSON] за Угодою № С-601-007810-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 21.06.2018 року, становить 13556грн.89коп., з яких: заборгованість за основним боргом 5000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 8556грн.89коп., та за Кредитним договором № Р24.22154.004540072 від 15.11.2018 року, становить 227842грн.18коп., з яких: заборгованість за основним боргом 91609грн.01коп.; заборгованість за відсотками 136233грн.17коп. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та відповідну практику Європейського суду з прав людини, як джерело право. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 03.04.2008 року та «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007 року. Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 року). У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні (рішення від 06.09.2007 року у справі «Цихановський проти України», рішення від 18.10.2007 року у справі «Коновалов проти України»). У рішенні в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Слід також зазначити, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», інформація про кожне судове засідання, оприлюднювалася на офіційному веб-порталі Судової влади України та\~учасники справи не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту. За вищевказаних обставин, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, що не може розцінюватись, як порушення його прав, передбачених ст.ст.43, 49 ЦПК України. Згідно частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в частині першій статті 280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.06.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена Угода № С-601-007810-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, за якою відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку, та зобов`язався його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цією Угодою. 15.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № Р24.22154.004540072, за яким відповідач отримав кредит в сумі 92971грн.00коп., на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася його повернути, сплативши за нього проценти, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу № 07072023, відповідно до якого право грошової вимоги за Угодою № С-601-007810-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 21.06.2018 року, та Кредитним договором № Р24.22154.004540072 від 15.11.2018 року, перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За реєстром боржників до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року, сума заборгованості [PERSON] за Угодою № С-601-007810-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 21.06.2018 року, становить 13556грн.89коп., з яких: заборгованість за основним боргом 5000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 8556грн.89коп., та за Кредитним договором № Р24.22154.004540072 від 15.11.2018 року, становить 227842грн.18коп., з яких: заборгованість за основним боргом 91609грн.01коп.; заборгованість за відсотками 136233грн.17коп. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно\~статті 1056 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша\~статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Відповідач в порушення статті 526 Цивільного кодексу України та умов договору, своїх зобов`язань не виконав, що призвело до створення заборгованості. Згідно розрахунків доданих до матеріалів справи, заборгованість за Угодою № С-601-007810-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 21.06.2018 року, становить 13556грн.89коп., з яких: заборгованість за основним боргом 5000грн.00коп.; заборгованість за відсотками 8556грн.89коп., та за Кредитним договором № Р24.22154.004540072 від 15.11.2018 року, становить 227842грн.18коп., з яких: заборгованість за основним боргом 91609грн.01коп.; заборгованість за відсотками 136233грн.17коп., які і підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3620грн.99коп., що підтверджується платіжним документом. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 3620грн.99коп. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved