Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Адвокат Хмарук Н.І., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, вказавши, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . 24.12.2020 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. На підставі судового наказу Вишгородського районного суду Київської області від 20.11.2020 року відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх доньки у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач офіційно не працевлаштований, матеріальної допомоги на утримання доньки позивачу не надає. У зв`язку із невиконанням відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 170\~784, 75 грн., що підтверджується довідками-розрахунками державного виконавця. Представник зазначила, що відповідач з дня призначення сплати аліментів і по день звернення до суду із даним позовом жодного разу не сплатив аліменти на користь позивача на утримання доньки. Відтак, розмір неустойки (пені) за період з 28.09.2020 року по 07.11.2023 року становить 901\~517, 65 грн. На підставі викладеного звернулася до суду та просила стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 170\~784, 75 грн., що не перевищує ста відсотків заборгованості, а також витрати на правову допомогу у розмірі 12\~000, 00 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, в якій просила суд проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Крім того, від представника позивача до суду надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в якій просила суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 22\~000, 00 грн. Відповідач до суду не з`явився, про місце, день та час слухання справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду про його виклик. Заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Не скористався своїми правами, не надав до суду відзив проти позову та докази по справі, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції в Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 107. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, згідно якого батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24 грудня 2020 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірваний. 05.07.2023 року між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 927. Позивачем у зв`язку із укладенням шлюбу змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] . 20.11.2020 року Вишгородським районним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 28.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 210, 20 грн. Судовий наказ набрав законної сили 20.11.2020 року, видано стягувачеві 01.12.2020 року. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам Вишгородським відділом державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області № 113 від 10.01.2023 року за період з 28 вересня 2020 року по 01 січня 2023 року відповідач аліменти не сплачує та станом на 01 січня 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 121 594 грн. 75 коп. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам виданої Вишгородським відділом державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області № 17917 від 04.05.2023 року за період з 01 січня 2023 року по 01 травня 2023 року [PERSON] станом на 01 травня 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 141 270 грн. 75 коп. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам виданої Вишгородським відділом державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області № 45726 від 01.11.2023 року за період з 01 травня 2023 року по 24 жовтня 2023 року [PERSON] станом на 01 листопада 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 170 784 грн. 75 коп. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 2 і 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти (правова позиція Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2021 року в справі №234/17961/18). Встановлено, що станом на 01.11.2023 року у відповідача на користь позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 170 784 грн. 75 коп. Згідно поданих суду розрахунків розмір неустойки (пені) за прострочення [PERSON] сплати аліментів за період з 28 вересня 2020 року по 07 листопада 2023 року становить 901 517 грн. 65 коп. Позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки (пені) у розмірі 170\~784, 75 грн., що вимогам ч. 1 ст. 196 СК України не суперечить, розміру існуючої у відповідача 100% заборгованості по сплаті аліментів не перевищує та сумнівів у суду не викликає. Таким чином поданий позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000, 00 грн. судом зазначається наступне. За змістом ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутності таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів. Заявлена сума на правову допомогу в розмірі 22 000, 00 гривень підтверджується, наданими суду доказами: копією ордеру адвоката Хмарук Н.І. серії АА № 1371575 від 07.11.2023 року на надання правничої допомоги позивачу у Вишгородському районному суді Київської області адвокатом; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000119 від 12 березня 2018 року; копією договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 17 жовтня 2023 року укладений між позивачем та адвокатом Хмарук Н.І.; копією Акта № 1 від 07.11.2023 року приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 17.10.2023 року; копією Акта № 1 від 17.10.2023 року приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 17.10.2023 року. Відповідно до п. 2.2. ч. 2 договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 17 жовтня 2023 року договірна ціна (вартість) правничої (правової) допомоги, обумовленої в пп. 1.1.1. та 1.1.2. цього договору, визначається за домовленістю сторін та становить 15000,00 грн. без ПДВ. Відповідно до пп. 2.3.2. п. 2.3. ч. 2 договору про надання правничої (правової) допомоги № 74 від 17 жовтня 2023 року - участь Виконавця від імені Клієнта в судових засіданнях оплачується окремо на підставі виставленого рахунку в розрахунку 5000,00 грн. без ПДВ за кожне судове засідання. Фактична сплата позивачем коштів на надану правничу (правову) допомогу підтверджується копіями виставлених адвокатом рахунків та копій (дублікатів) платіжних доручень (квитанцій) долучених до матеріалів справи на суму 22 000,00 грн., а саме рахунок на оплату № 01 від 27 жовтня 2023 року, позивачем було оплачено аванс на підготовку позовної заяви до суду в сумі 12000,00 грн. платіжна інструкція № 0.0.3274608396.1 від 27 жовтня 2023 року; рахунок на оплату № 02 від 19 січня 2024 року, позивачем було оплачено участь адвоката у судовому засіданні в сумі 5000,00 грн. платіжна інструкція № 0.0.3427780504.1 від 20 січня 2024 року; рахунок на оплату № 03 від 05 березня 2024 року, позивачем було оплачено правничу (правову) допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн. платіжна інструкція № 0.0.3509018162.1 від 05 березня 2024 року. Отже, судом встановлено, що з боку позивача дійсно були понесені судові витрати на правничу допомогу, розмір яких склав 22 000, 00 гривень. Відтак, з урахуванням критеріїв співмірності та складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості вчинених нею дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вказані витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 22 000, 00 грн. є належним чином обґрунтованими і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, судом не встановлено, який є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом та обсягом наданих адвокатом послуг. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. за розгляд позовної вимоги про стягнення (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, від сплати судового збору за яку позивач звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved