Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

[PERSON] , 20.10.2023 звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки і піклування Городоцької міської ради Львівської області про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з нею мотивуючи тим, що з 16.05.2011 по 29.12.2021 перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають троє синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що з часу одруження разом з відповідачем та дітьми проживали у будинку чоловіка на [ADDRESS] , що згодом відповідач став зловживати алкоголем, вчиняв сварки, дебоші, у зв`язку з чим рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29.12.2021 шлюб між ними розірвано, що ще до розірвання шлюбу, через таку поведінку відповідача, змушена була з дітьми повернутись в будинок своїх батьків на [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу вона не заперечувала спілкуванню відповідача з дітьми, жодних перешкод не чинила, однак останнім часом відповідач спілкується з дітьми перебуваючи у нетверезому стані, скандалить, після чого старші діти втікають додому, а молодшого сина вона змушена була забирати звернувшись за допомогою в поліцію. Кожного разу діти переживають стрес, оскільки відповідач погано відгукується про неї та наголошує, що залишить їх проживати з ним, інше. Позивачка [PERSON] в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснила, що після розірвання 29.12.2021 з відповідачем шлюбу, з дітьми проживає у будинку своїх батьків на [ADDRESS] , вона займається вихованням дітей, створює їм належні умови проживання, розвитку і навчання, а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не приділяє їм належної уваги і любові, що після розірвання шлюбу з відповідачем, відносини між ними суттєво погіршилися, останній негативно впливає на психологічний стан дітей, через що вони плачуть, хвилюються за неї. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав, разом з цим мотиви викладені у заяві заперечив, пояснив, що також бере та бажає брати участь у вихованні своїх дітей, що діти залишаються на деякий час проживати у нього за власним бажанням, інше. Представник органу опіки і піклування Городоцької міської ради Львівської області Костишин Н.М. висловилась на підтримку заявлених позивачкою вимог, висновок про доцільність визначення місця проживання дітей з матір`ю [PERSON] підтримала, пояснила, що приймаючи такий висновок комісія із захисту прав дитини виходила з інтересів самих дітей, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримання балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей і обов`язком батьків діяти в їх інтересах. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідчення [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За положеннями ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч. 1 ст. 160 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 76). У пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». [PERSON] та [PERSON] з 16.05.2011 по 29.12.2021 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-13). Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають на [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , що стверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 28.08.2023 виданого Заверешицьким старостинським округом Городоцької міської ради Львівської області (а.с. 19, 20). Із пояснень відповідача в суді, інших матеріалів справи убачається, що [PERSON] після розірвання шлюбу з позивачкою, залишився проживати в будинку на [ADDRESS] , що згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області від 01.06.2023 з нього стягуються аліменти на утримання дітей по 2 500 грн. 00 коп. на кожного, щомісячно. Із змісту акта обстеження умов проживання позивачки [PERSON] від 28.08.2023, висновку органу опіки і піклування Городоцької міської ради № 318 від 30.11.2023 складеного за адресою [ADDRESS] убачається, що будинок складається з 5-ти кімнат, у будинку є необхідні меблі, наявні усі комунальні вигоди, чисто, діти мають облаштовані спальні місця, є робоче місце для написання уроків, діти забезпечені усім необхідним відповідно до віку, що мати дітей [PERSON] працює, бере активну участь у навчанні та вихованні дітей, цікавиться їх успіхами, матеріально забезпечує всім необхідним (а.с. 19, 20, 35-37). Згідно акта обстеження умов проживання відповідача [PERSON] від 13.11.2023 на [ADDRESS] , витягу з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Городоцькій міській раді від 17.11.2023, інших матеріалів справи, житловий будинок складається з 4-ох кімнат, кухні, ванної кімнати, в будинку зроблено сучасний ремонт, є всі комунальні вигоди, будинок облаштований меблями, для дітей виділено дві кімнати, в будинку відповідач проживає з матір`ю [PERSON] , яка не схвалює бажання сина щодо визначення місця проживання дітей з ним, що відповідач хоче, щоб діти перебували та залишалися ночувати у нього в будинку тоді коли йому зручно, що він відвідує психотерапевта, вживає ліки, мав психологічний зрив, інше (а.с. 39, 54-56) Органом опіки і піклування 30.11.2023 на підставі пропозицій комісії з питань захисту прав дитини, а також відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, батьків, інших документів, які стосуються справи, надано висновок № 318, що затверджений Рішенням № 318 від 30.11.2023 виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області про доцільність визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (а.с. 34-37). Про доцільність визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, що відповідатиме їх інтересам, ствердили в суді свідки [PERSON] і [PERSON] , які пояснили, що позивачка належно виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дітей необхідними умови для повноцінного виховання і розвитку, опікується їх здоров`ям, створює атмосферу доброзичливості, безпеки, підтримки та любові. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , урахувавши вік та стан здоров`я кожного з них, права і інтереси та гармонійний розвиток і належне виховання, сталі соціальні зв`язки дітей з матір`ю, яка створила для них атмосферу доброзичливості, безпеки, підтримки і любові, та всі необхідні умови для їх повноцінного і всебічного розвитку, а також особисті якості сторін, їх матеріальне становище, виконання ними батьківських обов`язків та налагодженість їх відносин з дітьми, інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку про підставність заявлених [PERSON] вимог та про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, що відповідатиме їх інтересам. При цьому, визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , не позбавляє права та обов`язку батька піклуватися про дітей, бачитися з ними, спілкуватися, приймати участь у їх вихованні та проявляти батьківську любов.

Outcome: approved