Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

В грудні 2023 року Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивували тим, що відповідачі є батьками [PERSON] , 2014\~р.н., а відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , 2019 р.н., відомості про батька дитини визначені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Діти проживають та зареєстровані з матір`ю, [PERSON] , в кв. [ADDRESS] . За вказаною адресою без реєстрації проживає також [PERSON] 10.10.2023 відповідачів було виявлено в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, дітей доставлено до КНП «ММР «Міська дитяча лікарня №\~2». Станом на вказаний час неповнолітні страждали на інфекцію верхніх дихальних шляхів та педикульоз. Психолог лікарні повідомив, що у малолітнього [PERSON] спостерігалась гостра реакція на дзвінок батька, який, зі слів дитини, зловживає алкоголем та б`є його. Батьки дітей з лікарні не забрали, на дзвінки не відповідали, подальшою їх долею не цікавились, в зв`язку з чим діти були направлені до КЗ\~«Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ММР. Батьки дітей за місцем проживання характеризуються негативно, ведуть антисоціальний спосіб життя, зловживають алкоголем, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку для кривдників. На теперішній час в провадженні суду перебуває кримінальне провадження з притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок. За місцем проживання дітей належні умови для їх розвитку і виховання не створені, в квартирі безлад, бруд, немає їжі, посуд не митий, кімната завалена невипраними речами, двоярусне дитяче ліжко без постільної білизни. Посилаючись на викладене, Орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради просить суд: позбавити [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти з [PERSON] на користь Органу опіки та піклування ММР на утримання малолітніх [PERSON] , 2014 р.н., та [PERSON] , 2019 р.н., в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але неменше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути аліменти з [PERSON] на користь Органу опіки та піклування ММР на утримання малолітнього [PERSON] , 2014 р.н., в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але неменше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; накласти заборону на відчуження кв. [ADDRESS] до досягнення повноліття [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2019 р.н. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Органу опіки та піклування ММР письмовий висновок щодо розв`язання даного спору. 27.12.2023 на адресу суду від позивача надійшов висновок органу опіки та піклування ММР про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.03.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування виконкому ММР Тіщенко Г.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання по суту спору двічі не з`явились. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 06.02.2024, відповідачі наголошували на тому, що бажають скористатись професійною правничою допомогою, в зв`язку з чим просили суд відкласти розгляд справи; про наступну дату підготовчого провадження у справі були повідомлені особисто в приміщенні суду, що підтверджує відповідна розписка (а.с. 66). В подальшому відповідачі до суду не з`являлись, відзиву на позовну заяву не надали. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, повідомлених належним чином. Представник третьої особи - [PERSON] в судовому засіданні вважала, що позов підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . За інформацією Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.10.2023, реєстрацію народження дитини проведено відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (а.с. 10-11). [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст.\~135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 19.10.2023 (а.с. 12-13). Діти [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані разом з матір`ю [PERSON] в кв. [ADDRESS] (а.с. 14, 38). 10.10.2023 інспектори відділу зв`язків з громадськістю Управління патрульної поліції Миколаївської області, при вжитті заходів врегулювання конфлікту між [PERSON] та [PERSON] , які перебували в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, доставили для медичного обстеження малолітніх Родіона та Марата до КНП ММР «Міська дитяча лікарня № 2», за участю та направленням Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради (а.с. 18, 19). Згідно наказів Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району від 10.10.2023 № 66 та № 67 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік за категорією: проживання дитини в сім`ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють, ухиляються від виконання обов`язків з виховання дитини (а.с. 15, 16). 10.10.2023 спеціалістами Служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради спільно з інспекторами відділу зв`язків з громадськістю Управління патрульної поліції Миколаївської області було обстежено умови проживання дітей в кв. [ADDRESS] та встановлено, що умови для проживання дітей не створені, усюди безлад, бруд, не має їжі, посуд немитий, кімната завалена невипраними речами, двоярусне дитяче ліжко без постільної білизни. Немає ні стола, ні стільця, ні місця для розвитку. Умови проживання дітей відсутні (а.с. 17). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.10.2023 малолітній [PERSON] . [INFO] , станом на 10.10.2023 страждав на гостру інфекцію верхніх дихальних шляхів середньої важкості та педикульоз. У дитини виявлено синусову анемію ІІ ступеню, зі схильністю до тахікардії і ступеню (а.с.\~20). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.10.2023 малолітній [PERSON] , [INFO] , станом на 10.10.2023 страждав на інфекцію верхніх дихальних шляхів середньої важкості та педикульоз. У дитини виявлено синусову тахікардію, порушення реполяризації шлуночків по передньо-перегородочній області (а.с. 21). У відповідності до інформації психолога КНП ММР «Міська дитяча лікарня №\~2» від 18.10.2023 під час заняття із [PERSON] , який на той час знаходився в лікарні, кілька разів телефонував [PERSON] . Хлопець, побачивши хто телефонує, не відповів на дзвінок. Психолог зауважила, що Родіон злякався, почервонів та затремтів. Пояснив, що спілкуватись із батьком не хоче, бо останній зловживає алкоголем та б`є його. Відповідати батькові на дзвінки та повертатись до нього хлопець боїться (а.с. 22). Згідно характеристики Миколаївської гімназії № 50 ім. Г.Л. [PERSON] станом на 16.10.2023 [PERSON] є учнем 3-В класу, має довільну увагу, вільно переключається з одного виду діяльності на інший, вміє зосереджуватись на суттєвих фактах та розподіляти їх. У хлопчика добре розвину пам`ять, він скромний, товариський, спокійний, врівноважений, розсудливий, добрий, чуйний та самостійний. Батьки не змогли забезпечити умови навчання дитини, періодично виникали проблеми з технічними засобами, учень виходить на уроки з мобільного, яким спільно користується вся родина. Мають місце пропуски занять без поважних причин (а.с. 26). Оскільки батьки дітей з лікарні не забрали, з пояснень представника позивача вбачається, що на телефонні дзвінки вони не відповідали, подальшею долею дітей не цікавились, малолітні [PERSON] та [PERSON] були направлені до КЗ\~«Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» МОР як діти, які потрапили в складні життєві обставини, та не в змозі подолати їх за допомогою власних можливостей (а.с. 23, 24). За повідомленням КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №\~2» декларації на малолітніх [PERSON] та [PERSON] укладені, амбулаторні карти знаходяться на руках у батьків. Діти росли і розвивались згідно з віком, профілактичні щеплення отримували, на диспансерному обліку не перебували. З пояснень матері дітей 10.10.2023 у матері з батьком виник конфлікт, викликали поліцію, Служба у справах дітей забрала від батьків малолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25). Мати дітей [PERSON] , згідно характеристики Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 11.10.2023 не характеризується з позитивного боку, не підтримує з сусідами дружніх відносин. Від сусідів надходили скарги на її антисоціальний спосіб життя, зловживання алкоголем та невиконання обов`язків щодо двох малолітніх дітей. При перевірках [PERSON] знаходилась із явними ознаками алкогольного сп`яніння, в хаті безлад, діти неохайні, часто залишаються без догляду дорослих. До адміністративної відповідальності притягалась 27.05.2023 за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 28.06.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 03.09.2023 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 12.09.2023 за ч.\~2 ст. 184 КУпАП, 10.10.2023 за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с.\~27). Згідно довідки-характеристики від 11.12.2023 Відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, порушує громадський порядок, помічена у вживанні наркотичних речовин та в розпиванні алкогольних напоїв у громадських місцях. Знаходилась в п`яному вигляді в присутності малолітніх дітей Родіона та [PERSON] . Помічена в неодноразових випадках домашнього насильства та перебуває на обліку кривдників (а.с. 28). Також судом встановлено, що згідно вироку Ленінського районного суду м.\~Миколаєва від 13.10.2023 по справі № 489/3937/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України. Батько дітей [PERSON] , згідно характеристики Управління патрульної поліції в Миколаївській області від 11.10.2023 не характеризується з позитивного боку, не підтримує з сусідами дружніх відносин. Від сусідів надходять скарги на його антисоціальний спосіб життя: зловживання алкоголем та невиконання батьківських обов`язків щодо двох неповнолітніх дітей. Під час перевірок [PERSON] перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно до членів сім`ї та інспекторів, в хаті панував безлад, діти не охайні, часто залишаються без догляду дорослих. До адміністративної відповідальності притягувався: 07.11.2022 за ч. 1 ст.\~178 КУпАП, 28.06.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 07.11.2022 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, 10.10.2023 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 20.06.2023 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 10.10.2023 за ч. 2 ст. 178 КУпАП (а.с. 29). Згідно довідки-характеристики від 11.12.2023 Відділення поліції № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області [PERSON] зарекомендував себе з негативного боку. Помічений у розпиванні алкогольних напоїв у громадському місці, у спричиненні тілесних ушкоджень по відношенню до своєї дружини та у вчиненні домашнього насильства у присутності малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Перебуває на обліку для кривдників (а.с. 30). У відповідності до інформації Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району від 12.10.2023 [PERSON] перебуває на обліку та отримує допомогу одиноким матерям на дитину [PERSON] , [INFO] , а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с. 31). 14.11.2023 Миколаївським міським центром соціальних служб надано інформацію Службі у справах дітей Адміністрації Інгульського району, згідно якої 10.11.2023 [PERSON] відмовила спеціалістам Центру у доступі до її житла, однак вони провели психолого-педагогічну бесіду з жінкою через зачинені двері. На неодноразові дзвінки спеціалістів Центру не відповідає. Через відсутність контакту неможливо провести роботу з сім`єю [PERSON] (а.с. 32). Згідно повідомлення КЗ «Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» МОР від 12.03.2024 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться в закладі з 31.10.2024. Батьки неповнолітніх за час перебування дітей в центрі жодного разу не відвідали їх, не телефонували, долею та життям не цікавились. У дітей є мобільний телефон, але батьки жодного разу не дзвонили. Родіон не почуває себе у безпеці в родині через батька, який зловживає алкогольними напоями і часто ставиться агресивно по відношенню до нього, хлопець не має бажання спілкуватись з ним. В результаті порушення повноцінних родинних зв`язків та відсутності належного догляду з боку батьків у хлопця недостатньо сформована емоційно-вольова сфера та він невпевнений в собі (а.с. 69, 70). Згідно висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 22.12.2023 вказаний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька. Частиною 2 ст.\~152\~СК України передбачено, що дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Згідно ч.1, ч. 2 ст.\~155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Після з`ясування всіх обставин справи суд вважає, що поведінка матері дитини [PERSON] , [INFO] [PERSON] , та батьків дитини [PERSON] , [INFO] [PERSON] та [PERSON] , суперечить вимогам ст.ст. 150, 152 СК України, та порушує право дітей на належне батьківське виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток. У статті 155\~СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 4 ст.\~155\~СК України регламентовано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі п. 2 ч. 1 ст.\~164\~СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 зазначеної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, малолітнього [PERSON] , судом встановлено, що батьки дітей ( [PERSON] та [PERSON] ) не піклувався про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкувався з синами в обсязі та шляхом, необхідним для їх нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють належних умов для отримання ним освіти. [PERSON] поводив себе агресивно по відношенню до сина та інших членів родини. Батьки зловживають алкогольними напоями, вживають наркотичні засоби, перебувають на обліку для кривдників. Багаторазово протягом 2022 - 2023 притягались до адміністративної відповідальності, що свідчить про антисоціальний спосіб життя, систематичне та тривале нехтування своїх батьківських обов`язків. Матір дітей [PERSON] згідно вироку Ленінського районного суду м.\~Миколаєва від 13.10.2023 по справі № 489/3937/20 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, звільнено її від відбування покарання з випробуванням. На даний час у Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває кримінальна справа № Справа №489/3452/20 (кримінальне провадження № 1-кп/489/263/2024) на підставі обвинувального акту за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, розгляд справи неодноразово відкладається через неявку обвинуваченої, ухвалою від 20.02.2024 судом винесено ухвалу про її примусовий привід. В суді малолітній Ткаченко Родіон поясняв, що боїться свого батька [PERSON] , який його бив. Не бажає повертатися додому, якщо батько буде проживати в сім`ї. До матері ставиться з любов`ю, бажав би жити з нею та братом сім`єю. Однак підтвердив обставини, що останній раз бачив маму у лікарні у лютому 2024\~року, коли вона його один раз провідала. Більше з часу відібрання батьки до нього та його брата не приходили та їм не телефонували. В інтернаті йому подобається все: їжа, навчання, друзі, вихователі. За таких обставин суд вважає, що бездіяльність відповідачів щодо невиконання своїх батьківських обов`язків є усвідомленою, змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо; вбачається вина [PERSON] та [PERSON] у невиконанні ними своїх обов`язків по відношенню до синів. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини». На підставі наявних у матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] нехтують потребами своїх дітей, порушують права дітей на належне батьківське виховання та не виконують батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] чинить насильство по відношенню до дітей, при цьому [PERSON] не вчиняє жодних дій, спрямованих на захист своїх синів від агресивного поводження її співмешканця, усвідомлено допускає вчинення фізичного та психологічного насильства щодо малолітніх, не забезпечує їм спокійне середовище для розвитку та виховання. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено наявність свідомих дій відповідачів щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до синів, не забезпечують їх матеріально, ухиляються від виконання обов`язків по їх вихованню, не проявляють батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дітей, що встановлено висновком органу опіки та піклування. На переконання суду, позбавлення відповідачів батьківських прав насамперед слугує захисту прав та інтересів дітей. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів суд виходить з наступного. Відповідно до частини другої статті 166\~СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтями 8, 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181\~СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Приписами статті 182\~СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінивши в сукупності наявні в справі докази, враховуючи положення статей 166 та 182 СК України, та те, що відповідачі є працездатними особами, відомості щодо знаходження на їх утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надають, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення аліментів та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 5 ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. У відповідності до ч. 3 ст. 25 ЗУ «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї. Відповідно до статті 32 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зі змісту інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно кв. [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . За вказаною адресою, згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 12.10.2023, зареєстровані неповнолітні [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських справ, суд вважає, що вимоги позивача в частині накладення заборони на відчуження кв. [ADDRESS] обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 2 147,20 грн. з кожного (1\~073,60 грн. х 2).

Outcome: approved