Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулася до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Вона являється єдиним спадкоємцем на дане нерухоме майно згідно заповіту матері, посвідченого секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 14 вересня 2011 року за р. №28. Проте нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав, тому що в правовстановлюючому документі на домоволодіння спадкодавець вказана за дівочим прізвищем « [PERSON] », однак на дату його видачу була вже була заміжня і її шлюбне прізвище було « [PERSON] ». Представник позивачки адвокат Віхерко Н.О. подала до суду заяву, де підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та просила розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області також направив до суду заяву, якою визнав позов та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Веснянка Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №9 згідно даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 06 липня 2013 року виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивачки [PERSON] , якій заповіла все своє майно. Даний заповіт посвідчено секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 14 вересня 2011 року за р. №28. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №36081593, наданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 13 грудня 2013 року даний заповіт є чинний. У відповідності до довідки виконавчого комітету Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №729 від 10 грудня 2013 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . В склад її сім`ї входила дочка [PERSON] . Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №911/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 13 грудня 2013 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що її єдиним спадкоємцем являється дочка [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Веснянською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 07 грудня 1950 року [PERSON] одружилась із [PERSON] , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено запис №19. Після реєстрації одруження чоловікові та дружині було присвоєно прізвище [PERSON] . До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшов, належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 05 вересня 1986 року на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області за №174 від 28 серпня 1986 року, де вона зазначена за дівочим прізвищем [PERSON] . Листом державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №333/02-14 від 06 березня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену нерухомість в зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі зазначено спадкодавця за дівочим прізвищем « [PERSON] », в той час як на дату його видачі вона була заміжня і її прізвище було змінено на « [PERSON] ». Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги позивачки не суперечить вимогам закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] та прийняла спадщину, відсутній спадковий спір, однак вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно з вищевказаних причин, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивача немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за ним.

Outcome: approved