Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

02.02.2024 [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в обґрунтування якої зазначив наступне. Відповідно до виписки із погосподарських книг Любовицької сільської ради Малинського району Житомирської області в с. Любовичі за частиною будинку по [ADDRESS] , в період 1947-1949рр. рахувалася суспільна група господарства колгоспники у складі сім`ї: голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] . Згідно з відомостями житловий будинок 1942 року побудови. У період 1961-1963рр. за цією ж адресою рахувалася суспільна група господарства колгоспники з головою двору [PERSON] , її чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] . Згідно з відомостями житловий будинок 1950 року побудови. У період 1971-1973рр. по [ADDRESS] рахувалася сім`я з головою двору [PERSON] , яка проживала з синами [PERSON] та [PERSON] . Згідно з відомостями житловий будинок 1970 року побудови, а співвласниками домоволодіння вказаний [PERSON] . Тобто [PERSON] згідно із записами у погосподарський книзі значиться співвласником житлового будинку у наступні періоди: 1974-1976рр., 1977-1979рр. Починаючи з 1980 року особові рахунки по житловому будинку [ADDRESS] були розділені на окремі дві сім`ї: 1) голова двору [PERSON] (померла [INFO] ). У період за 1996-2000рр., 2001-2005рр. головою двору рахувався син [PERSON] [PERSON] (помер [INFO] ); 2) голова двору [PERSON] . У період за 1980-1982рр., 1991-1995рр. за частиною будинку рахувалася суспільна група господарства - колгоспники у складі сім`ї: голова двору [PERSON] (помер [INFO] ) та його дружина [PERSON] (померла [INFO] ). Згідно із записами погосподарської книги за 2011-2015рр. власник житлового будинку [ADDRESS] не встановлений. Разом з цим, відповідно до довідки органу місцевого самоврядування від 15.06.2023 будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач є сином [PERSON] та [PERSON] та зазначає, що від дня народження він фактично проживав та на даний час проживає в частині будинку по [ADDRESS] . При цьому після смерті останнього зі співвласників іншої частини домоволодіння [PERSON] (помер [INFO] ) позивач почав використовувати й іншу частину житлового будинку, оскільки ніхто на неї не претендував. Відомості про власника цієї частини були відсутні. У порядку спадкування після смерті матері [PERSON] позивач набув право власності на 11/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , про що йому було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом. Також, на підставі рішення суду від 13.11.2023 позивач набув право власності на частину житлового будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Відповідно до відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за позивачем зареєстровано право часткової власності 50/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] . З листа КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 11.09.2023 позивачеві стало відомо про те, що право власності на 39/100 частин домоволодіння по [ADDRESS] , на підставі Дублікату договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого Малинською державною нотаріальною конторою 08.08.1997 №11-1777, належить [PERSON] . До моменту ознайомлення зі змістом вищезазначеного листа позивачеві не було відомо про наявність іншого співвласника будинку, оскільки жодного разу, починаючи з 08.08.1997 (дати укладення договору купівлі-продажу) [PERSON] у домоволодінні не з`являлася, ніколи не заявляла про свої права на частину будинку, не претендувала на володіння та користування вказаним житлом. Згідно з відомостями, наявними у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, [PERSON] померла [INFO] в м. Києві. 25.07.2023 реєстратором було внесено зміни до прізвища померлої з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Отже, з підстав фактичного відкритого та безперервного проживання та володіння позивач просить визнати за ним право власності на нерухоме майно 39/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , за набувальною давністю у судовому порядку. Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 04.03.2024 до суду надійшла заява від старости Любовицького старостинського округу Мельника В.Г., який діє в інтересах Малинської міської ради Житомирської області на підставі довіреності №44 від 23.02.2024, згідно з якою представник просив проводити розгляд справи без його участі та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення позивача, а також покази свідків, вважає необхідним\~відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] ,\~виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок в [ADDRESS] , складався та складається з двох частин. З виписок із погосподарських книг Любовицької сільської ради №169 від 07.11.2021 (а.с.16-20) та №170 від 02.11.2021 (а.с.21-22), по житловому будинку по [ADDRESS] , вбачається наступний облік господарів будинку: У період з 1947 по 1949рр. проживає суспільна група господарства - колгоспники з наступним складом сім`ї: голова двору [PERSON] , 1911 р.н.; дружина [PERSON] , 1912 р.н.; син [PERSON] , 1936 р.н.; син [PERSON] , 1931 або 1937 р.н.; донька [PERSON] , 1941 р.н.; донька [PERSON] , 1948 р.н. Рік побудови житлового будинку вказано як 1942. У період 1950-1952рр: до складу сім`ї додається донька [PERSON] , 1950 р.н. У період 1953-1955рр, 1955-1957рр: вищезазначений склад сім`ї зберігається. Рік побудови будинку вказано як 1943. У період 1958-1960рр: до складу сім`ї додається син [PERSON] [PERSON] , 1960 р.н. У період 1961-1963рр. зазначено наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; її чоловік [PERSON] , 1935 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н. Рік побудови будинку вказано як 1950. У період 1964-1966рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1911 р.н.; дружина [PERSON] , 1912 р.н.; донька [PERSON] , 1948 р.н.; донька [PERSON] , 1950 р.н. Рік побудови житлового будинку вказано як 1943. У період 1967-1969рр. вищезазначений склад сім`ї зберігається. У період 1971-1973рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; [PERSON] , 1966 р.н. Рік побудови житлового будинку вказано як 1970. Також є дані, що співвласником житлового будинку є [PERSON] . У період 1974-1976рр. до складу сім`ї додається чоловік [PERSON] [PERSON] , 1941 р.н. Рік побудови будинку зазначено 1972. Співвласником будинку є [PERSON] . У період 1977-1979рр. вищезазначений склад сім`ї зберігається. Співвласником будинку значиться [PERSON] . У період 1980-1982рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; син [PERSON] , 1966 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н. [PERSON] помер [INFO] . У період 1983-1985рр. значиться наступний склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; син [PERSON] , 1966 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н.; чоловік [PERSON] [PERSON] . У період 1986-1990рр. вищезазначений склад сім`ї зберігається. У період 1991-1995рр. склад сім`ї: голова двору [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1960 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н., який повернувся 1994 року. Голова двору іншої частини домоволодіння [PERSON] померла [INFO] . У період 1996-2000рр. склад сім`ї: голова двору - [PERSON] , 1941 р.н.; син [PERSON] , 1966 р.н.; син [PERSON] , 1974 р.н. У період 2001-2005рр, 2006-2010рр, 2011-2015рр вищезазначений склад сім`ї зберігається. Головою двору іншої частини домоволодіння є син [PERSON] [PERSON] , який помер [INFO] . Голова двору першої частини будинку [PERSON] померла [INFO] . За період 2011-2015рр. власника іншої частини домоволодіння не установлено, а у частині будинку після смерті голови двору [PERSON] проживає її син [PERSON] . Відповідно до довідки Любовицького старостинського округу №215 від 15.06.2023, будинок в [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.23). Відповідно до довідки Любовицького старостинського округу №211 від 15.06.2023, відомості про власника другої половини будинку в [ADDRESS] відсутні (а.с.24). Згідно з довідкою Любовицького старостинського округу №212 від 15.06.2023, [PERSON] постійно, відкрито, безперервно проживає в [ADDRESS] , з 1991 року по даний час (а.с.25). У липні 2023 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, предметом якого було визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на увесь житловий будинок по [ADDRESS] . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 18.08.2023 у цивільній справі №283/1720/23 у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено у повному обсязі за безпідставністю у зв`язку з тим, що позивач не позбавлений можливості успадкувати майно після смерті матері та брата в нотаріальному порядку (а.с.13-15). На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 19.09.2023 державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Ходаківською Л.В. №1-959, [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] набув право власності на 11/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.27). Право власності на 11/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2798835918060, номер запису про право власності 51781093 від 19.09.2023), що підтверджується витягом з ДРРП індексний номер 347074119 від 19.09.2023 (а.с.29). У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом про визнання права власності на частину житлового будинкуз надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 13.11.2023 у цивільній справі №283/2465/23 позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності задоволені; визнано за [PERSON] , право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на 50/100 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування (а.с.31-36). Право власності на 50/100 частину житлового будинку в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2798835918060, номер запису про право власності 53322417 від 12.01.2024), що підтверджується витягом з ДРРП індексний номер 362124959 від 17.01.2024 (а.с.37). Відповідно до довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №25 від 11.09.2023, станом на\~29.12.2012 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за: - [PERSON] , на 11/100 частин домоволодіння на підставі Договору дарування частини жилого будинку, посвідченого Малинською державною нотаріальною конторою від 08.08.1997 р.№І-4186; - [PERSON] , на 39/100 частин домоволодіння на підставі Дублікату договору купівлі-продажу частини жилого будинку, посвідченого Малинською державною нотаріальною конторою від 08.08.1997 р.№11-1777. З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть індексний номер 00043035040 від 09.01.2024 вбачається, що співвласник спірного будинку [PERSON] померла [INFO] , про що вчинено актовий запис №1004 від 18.09.2007. 25.07.2023 реєстратором Дніпровського відділу ДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внесено зміни до відомостей актового запису про смерть, а саме: змінено прізвище померлої з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.39-40). Ухвалою суду від 15.03.2024 витребувано з Житомирського обласного державного архіву належно засвідчену копію дубліката договору купівлі-продажу 39/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , укладеного [PERSON] , посвідченого 08.08.1997 Малинською нотаріальною конторою за №11-1777 (а.с.58). Покази свідків: Допитаний 17.05.2024 свідок [PERSON] , [INFO] , пояснила, що є сусідкою [PERSON] . Їй відома родина позивача, які проживали в [ADDRESS] . Свідок зазначила, що [PERSON] проживає у даному домоволодінні все своє життя. Допитаний 17.05.2024\~свідок [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~пояснила,\~що знає [PERSON] , оскільки проживає з ним на одній вулиці. Свідок зазначила, що в [ADDRESS] проживала вся родина позивача. [PERSON] проживав за даною адресою все своє життя. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із положеннями, зокрема, ст.15,16 Цивільного кодексу України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів. З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Предметом позову у даній справі є вимога позивача до Малинської міської ради Житомирської області про визнання права власності на 39/100 частин житлового будинку за набувальною давністю. Згідно\~з ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно з Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення статей\~335\~і\~344\~ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Як вбачається з матеріалів справи, частина будинку, на яку позивач просить визнати право власності за набувальною давністю, належала на праві власності брату позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Отже, позивачу було достеменно відомо про власника вказаної частини будинку, тобто він знав, що після смерті брата володіє частиною будинку без законних пістав. На запитання суду, у судовому засіданні позивач зазначив, що спадщину після смерті брата не оформляв, по якій причині, відповіді не надав. Зазначив, що просто продовжив проживати у будинку. Окрім того, відповідно до довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №25 від 11.09.2023, станом на\~29.12.2012 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на 39/100 частин домоволодіння на підставі Дублікату договору купівлі-продажу частини жилого будинку, посвідченого Малинською державною нотаріальною конторою від 08.08.1997 р.№11-1777. На підставі досліджених матеріалів суд приходить до висновку, що за життя право власності на 39/100 частин домоволодіння належало [PERSON] . Як вбачається з відповіді Малинської державної нотаріальної контори на ухвалу суду, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заведена. Отже, фактично, частина будинку, на яку просить визначти право власності за набувальною давністю позивач, є потенційно відумерлою спадщиною. Так, відповідно до положень частини 5 ст. 1277 ЦК України спадщина не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою, в населених пунктах де нема нотаріуса,- відповідними органами місцевого самоврядування. Охорона спадкового майна триває від моменту, коли стало відомо про відсутність спадкоємців, неприйняття ними спадщини, і до визнання спадщини відумерлою та переходу її у власність органів місцевого самоврядування (ст. 1283 ЦК України). Оскільки 39/100 частин домоволодіння [ADDRESS] є спадковим майном, яке внаслідок об`єктивних чинників не перейшло до спадкоємців, і згідно з чинним законодавством передбачено визнання такої спадщини відумерлої за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тому на думку суду відсутні такі обставини, які мають значення для справи, як - відкритість та добросовісність володіння чужим майном. Статтею 1277 ЦК України не визначено граничного строку для подачі відповідним органом місцевого самоврядування заяви про визнання спадщини відумерлою, зважаючи на те, що діючим законодавством не передбачена відмова територіальної громади від набуття права власності в порядку встановленому даною статтею, враховуючи те, що відумерла спадщина, яка не оформлена за територіальною громадою не може бути об`єктом набувальної давності. Що стосується проживання позивача у спірній частині будинку тривалий час, утримання її в належному стані, то дані обставини не є підставою для виникнення у особи права власності за набувальною давністю за ст. 344 ЦК України. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову на підставі ст.344 ЦК України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову [PERSON] у задоволенні поданого позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed