Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

17 травня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла подана представником заявника адвокатом Широкопояс Оленою Володимирівною заява [PERSON] про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що між заявником та громадянином [PERSON] 21 липня 2022 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей не має. 19 квітня 2024 року ухвалою Малинського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі № 283/970/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Справу призначено до розгляду на 12 липня 2024 року на 14.30 год. Після укладення шлюбу заявниця та [PERSON] почали проживати разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить на праві особистої приватної власності матері заявниці - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 липня 2014 року, серії [NUMBER] . Під час спільного проживання поведінка [PERSON] почала змінюватися, він почав проявляти неконтрольовану агресію по відношенню до заявниці та її матері. Пізніше заявниці стало відомо, що [PERSON] наркозалежний - більше 20 років вживає опіоїди (копія консультативного висновку додається). Крім того, він зловживає алкоголем. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 19 березня 2024 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф. [PERSON] неодноразово проявляв по відношенню до заявниці домашнє насильство, що підтверджується Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серія АА № 283283 від 10 червня 2023 року. Заявниця додає, що [PERSON] її душив та стріляв з пневматичної зброї. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 05 липня 2023 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 України про адміністративне правопорушення тa накладено алміністративне стягнення у вигляді штрафу. 13 квітня 2024 року [PERSON] повторно вчинив відносно заявниці домашнє насильство за місцем її роботи у присутності свідків, про що складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серія АА № 351110. 15 квітня 2024 року [PERSON] звернулася до Відділу поліції № 2 (м. Ірпінь) Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області про порушення заборонного припису та вчинення відносно неї домашнього (психологічного) насильства. Матеріали було скеровано до суду, справу №367/3551/24 призначено до розгляду на 18 квітня 2024 року на 09.50 год. 20 квітня 2024 року [PERSON] викликала поліцію за місцем свого проживання: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] почав погрожувати їй фізичною розправою, вимагати гроші за подарунки. Поліцію також викликав Голова правління ОСББ [PERSON] , оскільки [PERSON] випорожнився на коридорі загального користування та написав на стіні біля квартири за місцем мого проживання фекаліями «ЖРИ ТВАРЬ», що має явні ознаки хуліганства. Працівником Бучанського відділу поліції № 1 ГУ НП в Київській області складено протокол та взято пояснення щодо вчинення кримінального правопорушення. Наступного дня [PERSON] вирвав інтернет кабель, який заходить у квартиру за місцем мого проживання. Заявниця стверджує, що [PERSON] постійно чатує на неї біля роботи та під?їзду, заявниця просить друзів зустрічати її з роботи, тому що перебуває в постійному страху за своє життя та здоров`я. Відносно [PERSON] також 18 травня 2018 року було винесено вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова, він обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу (незаконне позбавлення волі). Крім того, [PERSON] забрав та не повертає автомобіль, який було придбано у шлюбі - 03.10.2023 року, марки Ford fusion, 2019 року випуску, білий, д.н.з. [NUMBER] . Автомобіль зареєстрований на матір заявниці - [PERSON] , оскільки був придбаний за кошти від продажу автомобіля, який був особистою приватною власністю заявниці. Додатково заявниця стверджує, що [PERSON] погрожує віддати автомобіль на розбірку або спалити, якщо заявниця не виплатить йому борг та не поверне сережки, які він їй придбав. Боргом [PERSON] вважає усі гроші, які на його думку він за час спільного проживання витратив на заявницю. У зв`язку з неодноразовими погрозами в бік заявниці, застосуванням фізичного та психологічного насильства відносно неї, зважаючи на те, що агресивні дії відносно неї щоразу посилюються просить застосувати відносно [PERSON] обмежувальний припис терміном 6 (шість) місяців. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 травня 2024 року заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] залишено без руху та надано заявниці десятиденний строк на усунення недоліків. 07 травня 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява про усунення недоліків визначених ухвалою суду від 01.05.2024 року. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в окремому провадженні. Судове засідання призначене на 17.05.2024 року не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі. У судове засідання, призначене на 23.05.2024 року заявниця [PERSON] та представник заявниці - адвокат Широкопояс О.В. не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявниці, заяву підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання 23.05.2024 року не з`явився, про час, дату та місце проведення судового розгляду був повідомлений через публікацію оголошення про виклик до суду, розміщеному на офіційному веб-сайті Ірпінського міського суду Київської області. Судом встановлено, що 21 липня 2022 року\~ Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 307, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не має. 19 квітня 2024 року ухвалою Малинського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі № 283/970/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Як убачається із матеріалів заяви, після укладення шлюбу заявниця та [PERSON] почали проживати разом у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка згядно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 липня 2014 року, серії [NUMBER] належить на праві особистої приватної власності - [PERSON] . Як убачається з копії консультативного висновку психіатра від 29.10.2023 рокуПП «європа Нова» [PERSON] [PERSON] є наркозалежним. Як убачається із матеріалів заяви, [PERSON] неодноразово проявляв по відношенню до заявниці домашнє насильство, що підтверджується копіями фотоматеріалів, терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серія АА № 283283 від 10 червня 2023 року та серія АА № 351110 від 13 квітня 2024, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 05 липня 2023 року, якою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 України про адміністративне правопорушення. Як убачається із матеріалів заяви, відповідно до копії талону повідомлення єдиного обліку № 6127 про прийняття та реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, 15.04.2024 року о 18:27 до ВП №2 Бучанського РУП ГУНП Київської області надійшла заява [PERSON] про факт порушення термінового заборонного припису та вчинення відносно заявниці домашнього (психологічного) насильства гр.. [PERSON] . Суду відомостей щодо результатів розгляду вказаної заяви [PERSON] , поданої до ВП №2 Бучанського РУП ГУНП Київської області не надано. Розділом\~IV\~глави\~13 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Згідно п. 2, 3, 6, 7, 8, 14, 15, 17 ч.1\~ст.1 цього Закону\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.\~Дитина, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.\~Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.\~Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону). Частинами 2, 3, 4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову у її задоволенні. З урахуванням змісту наведених норм, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заявника. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.\~Аналогічні\~\~правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 17 квітня 2019 року у справі № 363/3496/18; від 26 вересня 2019 року у справі № 452/317/19-ц; від 17 червня 2020 року у справі № 509/2131/18; від 23 грудня 2020 року у справі № 753/17743/19; від 24 лютого 2021 року у справі № 570/2528/20. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України) Відповідно до\~\~ст.89 ЦПК України суд оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосереньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним\~\~у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний суд неодноразово наголошував на необхідність застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку\~\~сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Судом установлено, що сукупність наданих доказів з достовірністю свідчить про встановлення фактів: 10.06.2023 року з боку [PERSON] стосовно [PERSON] домашнього насильства психологічного, фізичного характеру, 13.04.2024 року домашнього насильства у присутності свідків. З огляду на викладене, суд задовольняє частково заяву в частині вимоги заборони перебувати у місці проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] , заборони перебувати та/ або наближатись до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , заборони наближатись менше, ніж на 100 метрів до [PERSON] у будь- який час доби у будь-якому місці, заборони вести листування, телефонні переговори або будь-яким чином контактувати з [PERSON] , через інші засоби зв?язку особисто чи через третіх осіб. Не підлягає задоволенню вимога в частині забо`вязання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, в тому числі і [PERSON] , а саме автомобілем марки Ford fusion, 2019 року випуску, білий, д.н.з. [NUMBER] , оскільки така вимога не відповідає принципу правової визначеності обмежувального припису. Тому з метою захисту прав та інтересів [PERSON] слід заяву задовольнити частково та встановити наступний захід обмеження прав [PERSON] - видати строком на шість місяців обмежувальний припис відносно [PERSON] , та покласти на нього наступні обов`язки: - заборонити перебувати у місці проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити перебувати та/ або наближатись до місця проживання (перебування) [PERSON] ( [INFO] , РНОКП: [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] , - заборонити наближатись менше, ніж на 100 метрів до [PERSON] , ( [INFO] , РНОКП: [NUMBER] ) у будь- який час доби у будь-якому місці; - заборонити вести листування, телефонні переговори або будь-яким чином контактувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКІІ: [NUMBER] , через інші засоби зв?язку особисто чи через третіх осіб. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial