Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

21.07.2023 року керівник Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Вишгородської міської ради звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив: усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, шляхом скасування рішення державного реєстратора №26105355 від 13.11.2015 року про реєстрацію права приватної власності [PERSON] на частину земельної ділянки з кадастровим номером 3221888800:38:060:0261 та про реєстрацію права приватної власності [PERSON] на частину земельної ділянки з кадастровим номером 3221888800:38:060:0261; усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду, шляхом повернення на користь Вишгородської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером 3221888800:38:060:0261 від [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з відповідачів на користь Київської обласної прокуратури сплачений судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 09.08.2013 року №КИ/3221888800:38:060/00004260 затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва площею 0,10 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0248 на території Хотянівської сільської ради. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2013 року № 2477 відчужив вказану земельну ділянку на користь [PERSON] , який у свою чергу 18.09.2013 відчужив її на користь [PERSON] і [PERSON] . Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області 18.09.2013 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0248 за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним. Крім того, наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 09.08.2013 року №КИ/3221888800:38:060/00004261 затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва площею 0,10 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0249 на території Хотянівської сільської ради. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.09.2013 року №2486 відчужила вказану земельну ділянку на користь [PERSON] , який у свою чергу 18.09.2013 року відчужив її на користь [PERSON] та [PERSON] . Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області 18.09.2013 року зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0249 за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним. На підставі заяви [PERSON] та [PERSON] від 06.10.2015 року здійснено об?єднання земельних ділянок площею 0,10 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0248 та площею 0,10 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0249, внаслідок чого утворилась єдина земельна ділянка площею 0,20 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0259. Право власності на вказану ділянку 15.10.2015 року зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним. У подальшому, на підставі заяви [PERSON] та [PERSON] від 26.10.2015 року здійснено поділ земельної ділянки площею 0,20 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0259, внаслідок чого утворились дві земельні ділянки площею 0,1304 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0260 та площею 0,0696 га з кадастровим номером 3221888800:38:060:0261, право власності на які 12.11.2015 року зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по частині за кожним. За дорученням Вишгородської окружної прокуратури сертифікованим інженером - землевпорядником [PERSON] проведено топографічно-геодезичні роботи з визначення меж прибережної захисної смуги обвідного каналу Київського водосховища, відстані спірних земельних ділянок до обвідного каналу Київського водосховища з відображенням місця розташування меж спірних земельних ділянок. З аналізу кадастрової зйомки, за результатом проведених робіт, земельна ділянка з кадастровим номером 3221888800:38:060:0261 майже повністю накладається на прибережну захисну смугу обвідного каналу Київського водосховища 25 м, тобто є земельною ділянкою водного фонду. Законність відведення у приватну власність земельних ділянок з кадастровими номерами 3221888800:38:060:0248 та 3221888800:38:060:0249 неодноразово досліджувалось судами різних інстанцій. За таких обставин земельна ділянка з кадастром номером 3221888800:38:060:0261 належить до земель водного фонду, які в силу положень законодавства не можуть перебувати у приватній власності. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву. 07.09.2023 року подав відповідь на відзив в якому вказав, що заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього не означає, що такий володілець набув право власності (володіння, користування, розпорядження) на це майно. Головне управління Держземагенства у Київській області розпорядилося землями водного ресурсу та фактично змінило цільове призначення спільних земельних ділянок із земель водного фонду на землі для індивідуального садівництва попри те, що не являлося розпорядником даної категорії земель в розумінні ст. 122 Земельного кодексу України. Таким чином, накази ГУ Держземагенства у Київській області від 09.08.2013 року №КИ/3221888800:38:060/00004260, від 09.08.2013 року №КИ/3221888800:38:060/00004261 є незаконними, прийнятими з перевищенням повноважень, що є підставою для визнання недійсним вказаних наказів щодо передачі у приватну власність спірних земельних ділянок. На посилання відповідача на відомості форми 6-зем щодо відведення спірних земель до земель сільськогосподарського призначення прокурор зазначив, що згідно наказу Державного комітету статистики України від 05.11.1998 року №377, якою затверджено Інструкцію з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форм NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем) 6-зем це лише форма державної статистичної звітності, яка по суті є таблицею складеною з рядків та граф (стовбців) без будь-яких картографічних чи топографічних матеріалів. Щодо доводів відповідача про те, що проект землеустрою щодо встановлення смуги відведення не розроблявся прокурор вказав, що аналіз ст. ст. 1, 20, 50-54 ЗУ «Про землеустрій», п. п. 1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року народження №486 свідчить про те, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством. Водночас, відсутність цього проекту та не визначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися, як відсутність самої прибережної захисної смуги та можливість до її встановлення передавати у приватну власність ділянки, що підпадають під нормативно визначену 100-метрову зону від урізки води. Про те, що відомості на кадастровому плані земельної ділянки з кадастровим номером 3221888800:38:060:0248 не відповідають фактичним обставинами справи щодо дійсної відстані земельної ділянки до водного об`єкту спростовується рішенням у справі №363/5089/13 та додано до позову кадастровою зйомкою виготовленою сертифікованим інженером-землевпорядником, згідно якої земельна ділянка з кадастровим номером 3221888800:38:060:0261 майже повністю накладається на прибережну захисну смугу обвідного каналу Київського водосховища 25 м., тобто є земельною ділянкою водного фонду. Щодо фактичного зменшення відстані від спірної земельної ділянки до обвідного каналу Київського водосховища відповідач посилається на підмив берега в наслідок здійснення намиву піску ще в 2013 році на земельній ділянці розташованій навпроти на підтвердження чого надав зображення земельної ділянки підписаної масштабний намив №1. Однак, відповідач вводить суд в оману оскільки, згідно інтернет-сервісу ttps://www.google.com/maps вказаний намив був проведений ще в 2011 році, тобто ще до відведення спірних земельних ділянок першим власникам. Представник Вишгородської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі на підставі поданих документів і наявних доказів у справі, позовну заяву просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, 22.08.2023 року через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якій зазначила, про відсутність підстав для подачі негаторного позову, оскільки земельна ділянка не є землею водного фонду та вибула з володіння держави за волею держави як власника та станом на зараз держава не володіє нею. Прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставини знаходження спірної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги дренажного каналу Київського водосховища, відповідно віднесення цієї ділянки до земель водного фонду. Законодавством не передбачено «автоматичного» встановлення у населених пунктах прибережної захисної смуги. Натомість нормами Земельного та Водного кодексів України прямо передбачено, що розмір прибережної захисної смуги в межах населених пунктів визначається з урахуванням містобудівної документації у кожному окремому випадку. Крім того, ділянки на момент їх надання знаходились за межами населеного пункту. Відповідач зазначає, що одразу після придбання земельної ділянки, в 2013 році, почався масштабний нами піску напроти, а потім і поруч. Такий нами, привів до коливань рівня води біля земельної ділянки, підмивання та реформування берегової смуги під впливом як хвильового навантаження, так і заміщення зони води піском. Внаслідок такого масштабного намиву піску відповідачу довелось робити берегоукріплення. Перше було зроблене шляхом накидання на берег каміння, друге шляхом зведення стіни на межі земельної ділянки. За зробленим берегоукріпленням знаходиться не зайнята берегова лінія, якою користуються рибалки та інші люди, доступ до води не перекрито, щоб громада села мала можливість користуватися водою, купатися та відпочивати. При цьому, один кут ділянки знаходиться в 29 м. від урізу води, інший в 25,5 м. Найуразливіша точка берегу десь посередині, на відстані біля 10-11 м. від земельної ділянки. Як вже зазначалось, це сталось після масштабного намиву піску навколо, і ця точка декілька метрів в одну та іншу сторону порівняно з розміром всієї ділянки. Таким чином, земельна ділянка не відноситься до земель водного фонду. Проте, на момент передачі у власність фізичних осіб знаходилась в межах 25 м. від урізу води, постраждала від масштабного намиву піску навколо та зараз має вразливе місце в декілька метрів в одну та іншу сторону, де відстань води менша за 25 м. Відповідач вказує, що є вже 3-тім власником ділянки на підставі цивільно-правових договорів купівлі-продажу. Так, в силу положень ст. 388 ЦК України, ділянка не може бути витребувана у добросовісного набувача, що набув її за відплатним договором. Таким чином, відповідачем не порушувалось земельне законодавство, а зазначена земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення та була надана компетентним органом відповідно до законодавства. Крім того, в позовній заяві позивач просить суд не лише усунути перешкоди, а й повернути на користь держави земельну ділянка, що по суті є вимогою віндикаційного позову, яка є взаємовиключною з негаторною вимогою і не можуть заявлятися в одному позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. На електронну адресу суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №294983877 та №294985694 від 17.01.2022 року вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 32218888:38:060:0249, 32218888:38:060:0248 на праві приватної власності по належать [PERSON] та [PERSON] та на них знаходиться садовий будинок загальною площею 263 кв. м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 498627932218. З листа Головного управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області №я-3/0-416-15 від 20.01.2015 року вбачається, що в Управління відсутня інформація щодо розроблення проекту землеустрою щодо встановлення смуги відведення для забезпечення експлуатації та захисту від забруднення, пошкодження і руйнування дренажного каналу на території Хотянівської сільської ради. З заперечень головного управління держземагенства у Київській області №4-15114 від 11.09.2014 року вбачається, що здійснивши відповідну перевірку Відділ Держземагенства у Вишгородському надав Головному управлінню перевірену інформацію у вигляді таблиць, відповідно до якої обмеження щодо надання дозволу відсутні та до земель водного фонду земельні ділянки не відносяться, а відносяться до земель сільськогосподарського призначення. Дана інформація підписана керівником, який несе персональну відповідальність за достовірність поданої інформації. Висновком відділу від 02.08.2013 року №577 був погоджений проект. Крім того, в проекті є довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, згідно з якою спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту і відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення. Земельні ділянки не відносяться до категорій земель природно-заповітного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного та лісогосподарського призначення. В подальшому,

Outcome: dismissed