Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування в особі Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 2020 року і по теперішній час неповнолітні діти: [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, проживають разом із [PERSON] і знаходяться на її повному утриманні. Батько дітей - [PERSON] , колишній зять позивача, повністю усунувся від виховання та утримання дітей, залишив місце проживання і на даний час його місце перебування не відомо. Залишивши дітей на бабусю, він не цікавиться їх здоров`ям та навчанням, не допомагає утримувати їх матеріально, з дітьми не спілкується. Враховуючи вказані обставини, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно до їх повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, відзив також не подав. Представник третьої особи також в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала про задоволення вимог щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з [PERSON] .. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. При розгляді даної справи, суд враховує положення ч.8, ч.9 ст.7 СК України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Положення ст.150 СК України передбачають, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язанні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ч.1 ст.152 Сімейного Кодексу України регламентовано, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю та встановлена законом. Згідно положень ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України визначено що, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Як передбачено положеннями ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком, а [PERSON] - матір`ю, неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними актового запису про народження №934, складеного 28 березня 2008 року(а.с.31), даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві 18 липня 2008 року(а.с.14); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними актового запису про народження №287, складеного 28 січня 2008 року(а.с.32), даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві 28 січня 2009 року(а.с.15). [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, що підтверджено рішенням Дніпровського районного суду м.Києва 07 червня 2019 року у цивільній справі №755/17317/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав(а.с.11-13). Даними довідки Кривоозерського старостинського округу Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№17-07/17-965 від 22 серпня 2023 року підтверджується, що позивач [PERSON] проживає разом із неповнолітніми [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, діти знаходяться повністю на її утриманні з 2020 року(а.с.19). Позивач [PERSON] приділяє належну увагу навчанню та вихованню, систематично відвідує батьківські збори, шкільні свята, здійснює оплату за харчування, піклується про зовнішній вигляд здобувачів освіти [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 2009 року народження(а.с.18). Згідно висновку Кривоозерської селищної ради Миколаївської області як органу опіки та піклування від 09 жовтня 2023 року встановлено, що [PERSON] - колишній зять [PERSON] .. [PERSON] перебував у шлюбі із донькою заявниці - [PERSON] з 09 січня 2016 року по 24 січня 2022 рік, рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 24 січня 2022 року(справа №755/12147/21) шлюб розірвано. У [PERSON] від попереднього шлюбу із [PERSON] залишилося двоє дітей: [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 07 червня 2019 року(справа 755/17317/18) мати дітей [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження, позбавлено батьківських прав. На засідання комісії з питань захисту прав дітей, яке відбулося 02 жовтня 2023 року прибула [PERSON] разом з неповнолітніми [PERSON] та [PERSON] .. Заявниця розповіла, що діти проживають разом з нею з 2020 року. 3 цього часу вона та її родина повністю займається утриманням, вихованням та розвитком [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей самоусунувся від їх виховання та фінансово зовсім не забезпечує. [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що проживають з [PERSON] , яку називають бабусею, і надалі хочуть проживати в її родині. Також діти розповіли, що тривалий час не спілкуються з батьком [PERSON] .. На засідання комісії [PERSON] не з?явився та не повідомив про причини своєї відсутності. Батько дітей - [PERSON] за вісім років навчання [PERSON] був присутній лише на вересневих заходах у 2015 році. Ніколи не цікавився навчанням, шкільним життям сина. [PERSON] , за два роки навчання Лідії не відвідував школу та не цікавився навчанням, шкільним життям дівчинки. Всю відповідальність за повноцінне та щасливе життя дітей взяла на себе сім?я Люшенків. Кривоозерська селищна рада як орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження(а.с.7-8). Згідно матеріалів справи підтверджено відсутність належної участі батька у вихованні дітей. Як вбачається з представлених доказів у їх сукупності, кожен з вище вказаних фактів має місце по відношенню до відповідача, який свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання своїх дітей, оскільки, в найменшій мірі, не цікавиться ними, не займається їх вихованням, не надає батьківської турботи. Така поведінка батька є винною по відношенню до дітей. Також є встановленим, що позивач створила усі умови для повноцінного фізичного і духовного розвитку дітей, навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: забезпечує їх необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; створює усі необхідні умови для отримання дітьми освіти. Оцінюючи в сукупності надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх дітей, з якими не спілкується, турботи та уваги до них не проявляє, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд та лікування. Проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати меті цього заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання батька щодо належного виконання своїх обов`язків. З огляду на наведені обставини, суд визнає його поведінку ухилянням від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, що згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст.169 Сімейного Кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до положення ч.4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Крім того, відповідно до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти; способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ч.2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Положеннями ч.2, ч.3 ст.193 СК України передбачено: якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. При визначенні розміру аліментів, згідно положень ст.182 СК України, суд враховує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ч.2 ст.182, ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, приймає до уваги майновий стан відповідача, який є працездатним, не має жодних перешкод для працевлаштування та отримання грошових коштів для утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2008 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2023 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно положення ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн., та на користь держави судовий збір в розмірі 3220,80 грн..

Outcome: approved