Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , 16 квітня 2024 року звернувся до суду з позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Краснолиманське» про\~стягнення компенсації\~втрати частини\~доходів у\~зв`язку з\~порушенням строків\~їх виплатив розмірі 69269,33 грн. за період з 01.03.2018 року до моменту фактичного розрахунку 130.01.2024 року. На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначив, що перебував з відповідачем у трудових відносинах з 01.03.2018 року по 130.12.2020 року та з 05.05.2021 року по 11.08.2021 року, позивач був звільнений з підприємства за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року у справі № 204/8796/23 з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 143498,38 грн. 31 січня 2024 року в порядку примусового виконання рішення суду було виконано в повному обсязі. Законодавством передбачено, що, якщо виплата зарплати затримується на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов`язаний нарахувати і виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати (ст. 34 Закону України про оплату праці та ст.\~1,\~2 Закону України № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Беручи до уваги, що відповідачем були порушені строки виплати заробітної плати, то відповідач зобов`язаний виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати. За розрахунками позивача розмір компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період\~з 01.03.2018\~року до\~моменту фактичного\~розрахунку 31.01.2024\~року становить 69269,33 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 30.04.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки розмір компенсації втрати частини заробітку є значно завищеним та алгоритм її розрахунку суперечить нормам чинного законодавства, дії позивача направлені на безпідставне збагачення в судовому порядку. Якщо кожен почне звертатися до суду з позовом про стягнення компенсації і суд почне ставати на сторону позивача, то це стане тягарем для підприємства та буде неспівмірно з правами працюючого працівника, який отримує одну заробітну плату. 06 травня 2024 року від позивача до суду надійшов розрахунок компенсації частини втраченого заробітку, у зв`язку з наданням відповідачем відомостей про помісячний розмір заборгованості, відповідно до якого розмір компенсації складає 66395,50 грн. Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] перебував з відповідачем ТОВ «Краснолиманське» у трудових відносинах з відносинах з 01.03.2018 року по 130.12.2020 року та з 05.05.2021 року по 11.08.2021 року, позивач був звільнений з підприємства за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 8-9). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року у справі № 204/8796/23 з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 143498,38 грн (а.с. 10-11). 31 січня 2024 року в порядку примусового виконання рішення суду було виконано в повному обсязі (а.с. 12). Частиною 4\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Нормами ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці»\~встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічні положення має ч. 1\~ст. 115 Кодексу законів про працю України. Згідно зі\~статтею 34 Закону України «Про оплату праці»\~компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). У\~статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення). Судом встановлено, що грошові кошти в сумі 66395,50 грн в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь [PERSON] , стягнутої рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року у справі № 204/8796/23, були виплачені позивачу в порядку примусового виконання рішення лише 31 січня 2024 року. Отже, позивач має право на стягнення з відповідача як роботодавця на користь позивача як працівника компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати. Відповідно до\~статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»\~виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»). Відповідно до п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. За розрахунками позивача, наведеними в додатку до позовної заяви, розмір компенсації втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати за період\~з 01.03.2018\~року до\~моменту фактичного\~розрахунку (31.01.2024\~року), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, становить 66395,50 грн. При цьому, з урахуванням положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини справи та обставини, на яких наполягає позивач, з урахуванням того, що відповідачем подано у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, але при цьому докази, які б підтверджували можливі заперечення відповідача, не надані, суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь\~\~позивача [PERSON] компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків його виплати у розмірі 66395,50 грн., а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а порушені права позивача судовому захисту. Крім того, відповідно дост.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги майнового характеру про стягнення компенсації втрати частини заробітку задоволені, позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення з позовом до суду, з яким він звернувся через систему «Електронний суд», то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20 грн Х 0,8). На підставі викладеного,

Outcome: approved