Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 05.02.2024 року представник [PERSON] [PERSON] звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Лисецької селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтовував тим, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина на все належне їй майно, що знаходиться в селі Старий Лисець Івано-Франківського району Івано-Франківської області, а саме земельні ділянки. 09.08.2022 року, покійна, склала заповіт, згідно якого все належне їй майно заповіла [PERSON] . На час відкриття спадщини, позивач офіційно не була зареєстрована за місцем реєстрації померлої по [ADDRESS] , але проживала разом із спадкодавцем у вказаному будинку, який померла ще за життя подарувала позивачу. Однак позивач не знала, що в її користь складено заповіт щодо іншого майна, а саме земельних ділянок. Коли [PERSON] дізналась про наявність заповіту, одразу звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у прийнятті такої заяви з причин пропуску строку. Тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник до суду подала заяву, в якій просила судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся про дату час та місце розгляду справи через систему «Електронний суд». Правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв від нього до суду не надходило. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду надіслав заяву, у якій не заперечував проти позовних вимог та просив їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду надіслала заяву, у якій не заперечувала проти позовних вимог та просила їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, до суду надіслала заяву, у якій не заперечувала проти позовних вимог та просила їх задовольнити в повному обсязі. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 06.02.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху. 14.02.2024 року представником позивача недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою суду від 14.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.02.2024 року підготовче провадження вирішено закрити та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.03.2024 року клопотання представника позивача задоволено, постановлено повернутися до стадії підготовчого провадження в даній справі. Ухвалою суду\~від 20.03.2024\~року задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 29.04.2024 року підготовче провадження у справі постановлено закрити та призначити справу до судового розгляду. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 20.05.2024 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно копії заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Угорчак Н.М., зареєстрованого в реєстрі за №1676 09.08.2022 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, згідно якого заповіла [PERSON] , [INFO] земельні ділянки у с. Старий Лисець в урочищах «Коло сушарки», «Біля руди» та у по вул. Садова; та заповіла земельні ділянки у с. Старий Лисець в урочищах «Парище», «Біля жолобів», «Тупарня» в рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). Згідно копії договору дарування житлового будинку від 21.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , передала у власність безоплатно [PERSON] у дарунок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №229087906 від 21.10.2020 року власником житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , [NUMBER] (а.с.17). Рішенням Тисменицького районного суду від 25.04.2023 року відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.10-11). Довідка Лисецької селищної ради від 20.11.2023 року за №192 свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була жителькою с. Старий Лисець Івано-Франківського району, Івано-Франківської області та до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день смерті була зареєстрована одна, проте проживала разом із онукою [PERSON] , яка здійснювала догляд за нею та приймала участь у похованні. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений у Старолисецькій сільській раді та Лисецькій селищній раді не змінювався та не відмінявся (а.с.13). З письмових роз`яснень приватного нотаріуса Угорчак Н.М. від 13.02.2024 року №22/01-16 вбачається, що згідно інформації зі Спадкового реєстру №75812015 від 13.02.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, сформованого 06.11.2023 року місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Позивачу відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки нею пропущено строк на подання вказаної заяви (а.с.33-34). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За загальним правилом право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21. Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. З огляду на встановлені обставини, причини пропуску [PERSON] строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивними труднощами (необізнаність про існування заповіту на її ім`я) для вчинення цих дій, позбавляє можливості такого спадкоємця вчасно, в межах шестимісячного строку, і в необхідному обсязі вживати дії з прийняття спадщини після її відкриття. Отже суд вважає, що воля спадкодавця на випадок її смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь [PERSON] , оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, та вважає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном в один місяць.

Outcome: approved