Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~04 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 09.04.2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.10.2013 року. Від шлюбу вони мають дитину - доньку [PERSON] , 2006 року народження. Позивач зазначає, що їх спільна донька [PERSON] проживає з нею, колишній чоловік з ними не проживає, хоча зареєстрований за тією ж адресою що і вони з донькою. Після отримання середньої освіти донька продовжує навчання в Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара, для навчання доньки (спеціальність дизайн) виникає постійна потреба придбання розхідних художніх матеріалів: фарби, олівці, папір та професійного художнього приладдя та устаткування, тощо, працевлаштуватись дитина не може оскільки це вплине на якість навчання. На теперішній час вона позивач не має постійного заробітку ніяких допомог на дитину не отримує. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , 2006 року народження, у розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23 років. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 05.04.2024 року для розгляду справи визначена суддя Кудрявцева Т.О. Ухвалою суду від 08.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.04.2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від відповідача [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування заперечень проти позовних вимог відповідач посилається на те, що їх з позивачем донька [PERSON] дійсно є студенткою Дніпровського національного університету ім. О.Гончара 1 курсу денної форми навчання факультету української і іноземної філології та мистецтвознавства з терміном навчання з 04.09.2023 по 30.06.2027 року та навчається за рахунок бюджетного фінансування, тобто позивач не несе матеріальних навантажень в зв`язку з навчанням доньки, а саме сплату за навчання. Зазначає, що позивач у позові не зазначає в якій саме кількості потрібні доньці матеріали - фарби, олівці, папір та професійного художнього приладдя та устаткування, яких видів та яка їх вартість. Вказує, що він постійно допомагає доньці у її навчанні, це виражається у придбанні тих самих матеріалів для навчання, придбаних на суму понад 5000 грн. Відповідач зазначає, що він в добровільному порядку на постійній основі перераховує на особистий рахунок доньки [PERSON] грошові кошти на потреби навчання, на участь у різних творчих заходах у період навчання, конференціях та конкурсах, на проїзд, участь у підготовчих курсах до вступу ВНЗ та на її інші потреби, надавав грошову допомогу окремо від сплати аліментів, тобто він не ухиляється від матеріальної допомоги доньці. У навчальному 2023-2024 році він, маючи досвід роботи викладачем, надавав доньці допомогу у підготовці доповідей для участі у конференціях та супроводжував особистим транспортом на такі заходи, тому він активно приймає участь у матеріальному забезпеченні доньки у зв`язку з її навчанням, матеріально повністю забезпечує її потребу у зв`язку з навчанням, а також піклується про її духовний, професійний розвиток, постійно дбає про свою доньку, підтримує постійний зв`язок з нею, знає та цікавиться її потребами, надає постійну батьківську підтримку та допомогу, задовольняє найбільшу частину матеріальних потреб доньки у зв`язку з навчанням; крім того на його утриманні знаходиться пристаріла мати [PERSON] , [INFO] . 03.05.2024 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла Відповідь на відзив, в якій позивач підтримала позовні вимоги, зазначила, що крім придбання для доньки витратних матеріалів для навчання, кількість яких неможливо розрахувати, необхідно оплачувати житло, в якому проживає донька, а також необхідно оплачувати послуги доступу мережі інтернет, якими вона користується, також доньці необхідні продукти харчування, гігієнічні засоби, одяг та інше, тільки сплата за житло та комунальні послуги складає близько 4000,00 грн./місяць. Вказує на те, що враховуючи стрімкий ріст цін, вона позивач не в змозі забезпечити потреби доньки самотужки навіть при отриманні донькою підвищеної стипендії (близько 3000,00 грн.), на яку посилається відповідач, та власних заробітків. Вона у позові просить суд про стягнення гарантованої фінансової допомоги щомісяця для потреб доньки. Після закінчення виплат аліментів по досягненні дитині 18 років, вона позивач зверталась до відповідача з проханням про фінансову підтримку для потреб дитини, але отримала від нього відмову, тому була вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Також позивач зазначає, що у долучених до відповіді платіжних дорученнях видно, що відповідач у термін з січня по вересень 2023 року дійсно перераховував на особистий рахунок доньки грошові кошти поза виплати аліментів, але це його особисте право робити доньці подарунки. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте у наданій суду 17.05.2024 року заяві позивач позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність та без фіксації технічними засобами. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2002 року, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 09.04.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №86. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією повторного Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.11.2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Після припинення між сторонами шлюбних відносин їх донька [PERSON] , 2006 року народження, залишилась проживати з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , відповідач проживає окремо від них. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2013 року, ухваленим у цивільній справі № 200/13197/13-ц, шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] було розірвано. \~ \~ \~ \~ Донька сторін [PERSON] ,\~ [INFO] , досягла повноліття і є студенткою 1 курсу денної форми навчання гр. УД-23 факультету української й іноземної філології та мистецтвознавства Дніпровського національного університету, що підтверджується Довідкою за вих. 87-225-73 від 12.02.2024, виданою вказаним навчальним закладом. Як зазначено у даній Довідці, [PERSON] навчається за рахунок бюджетного фінансування, термін навчання з 04.09.2023 по 30.06.2027 року. \~ \~ \~ \~ В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їх спільна з відповідачем донька [PERSON] проживає з нею, колишній чоловік з ними не проживає, хоча зареєстрований за тією ж адресою що і вони з донькою. Після отримання середньої освіти донька продовжує навчання в Дніпропетровському національному університеті імені Олеся Гончара, для навчання доньки (спеціальність дизайн) виникає постійна потреба придбання розхідних художніх матеріалів: фарби, олівці, папір та професійного художнього приладдя та устаткування, тощо, працевлаштуватись дитина не може оскільки це вплине на якість навчання. На теперішній час вона позивач не має постійного заробітку ніяких допомог на дитину не отримує. Вказує, що крім придбання для доньки витратних матеріалів для навчання, необхідно оплачувати житло, в якому проживає донька, а також послуги доступу мережі інтернет, якими вона користується, також доньці необхідні продукти харчування, гігієнічні засоби, одяг та інше, тільки сплата за житло та комунальні послуги складає близько 4000,00 грн./місяць. Після закінчення виплат аліментів по досягненні дитині 18 років, вона позивач зверталась до відповідача з проханням про фінансову підтримку для потреб дитини, але отримала від нього відмову, тому була вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Також позивач зазначає, що у долучених до відповіді платіжних дорученнях видно, що відповідач у термін з січня по вересень 2023 року дійсно перераховував на особистий рахунок доньки грошові кошти поза виплати аліментів, але це його особисте право робити доньці подарунки. Посилаючись на те, що вона у позові просить суд про стягнення гарантованої фінансової допомоги щомісяця для потреб доньки, позивач підтримала позовні вимоги. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 198 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192, 194-197цього Кодексу. Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з наведених положень чинного законодавства, оскільки повнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу сторін залишилася проживати з матір`ю, що не оспорюється, продовжує навчання, не працює, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, і на відповідача, який є її батьком, законом покладено однаковий з матір`ю обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею двадцяти трьох років за умови її навчання. При цьому спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка проживає разом із матір`ю. В обгрунтування своїх заперечень проти позову, відповідач [PERSON] у наданому суду Відзиві на позовну заяву посилається на те, що їх з позивачем донька [PERSON] навчається у Дніпровському національному університеті ім. О.Гончара за рахунок бюджетного фінансування, тому позивач не сплачує за навчання. Вказує, що він постійно допомагає доньці у її навчанні, це виражається у придбанні вказаних позивачем матеріалів для навчання, зокрема, ним були придбані у листопаді 2023 лютому 2024 року: гірлянда для творчості, подарункова упаковка, кольоровий папір на загальну суму 330 грн. від 08.12.2023; фотопапір на суму 820 грн. від 10.11.2023 року; папір ватман, клей ПВА на загальну суму 1040 грн. від 17.01.2024 року; папір А4, олівці на суму 780 грн. від 21.02.2024 року; фарби акрил холст на суму 735 грн. від 02.03.2024 року; папір ватман, ніж канцелярський на загальну суму 1305 грн. від 02.03.2024 року, а всього на суму понад 5000 грн. Відповідач зазначає, що він в добровільному порядку на постійній основі перераховує на особистий рахунок доньки [PERSON] грошові кошти на потреби навчання, на участь у різних творчих заходах у період навчання, конференціях та конкурсах, на проїзд, участь у підготовчих курсах до вступу ВНЗ та на її інші потреби, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями за період з вересня 2023 року на суму понад 45000 грн.; надавав грошову допомогу окремо від сплати аліментів, тобто він не ухиляється від матеріальної допомоги доньці. У навчальному 2023-2024 році він, маючи досвід роботи викладачем, надавав доньці допомогу у підготовці доповідей для участі у конференціях та супроводжував особистим транспортом на такі заходи: 26-28.11.2023 року ХХІ Міжнародний конкурс одного образу та новорічно-різдвяного декору «Сузір`я Каштан 2023» (номінація Листівка) у Київському національному університеті технологій та дизайну у м.Київ; 01.12.2023 року участь у виставці «Сяйво», Палац студентів Дніпровського національного університету ім. О. Гончара; 01.12.2023 року участь у перегляді та обговоренні документального фільму про мозаїки м.Маріуполя приміщення Гончаренко-Центру; 06.12.2023 року VХ Міжнародна науково-практична конференція «основні напрями розвитку наукових досліджень молодих вчених» - в Університеті ім. Г.Сковороди в м.Переяславі; 15.03.2024 року участь у ХІІІ Всеукраїнських драгомановських читаннях молодих істориків «Україна в європейській та світовій історії: сучасний науковий і освітній дискурс УДУ ім.Драгоманова м. Київ; 30.03.2024 року участь у Всеукраїнській інтернет-конференції молодих вчених, студентів, аспірантів «Сучасний гуманітарний та мистецтвознавчий дискурс» - Міжнародний гуманітарний університет, Для підготовки до вступу в ВНЗ та подальше використання у навчанні ним відповідачем для доньки 19.12.2022 року було придбано ноутбук LENOVO Legion 5 Pro, вартістю 70\~423,38 грн. У зв`язку з необхідністю постійного використання у навчанні телефону для відправки творчих робіт, малюнків тощо, донька скаржилась на недостатній об`єм пам`яті телефону, тому 20.04.2024 року було придбано для неї більш потужний телефон з великим об`ємом пам`яті ОРРО Reno 11F, вартістю 17\~947 грн. Зазначає, що він активно приймає участь у матеріальному забезпеченні доньки у зв`язку з її навчанням, матеріально повністю забезпечує її потребу у зв`язку з навчанням, а також піклується про її духовний, професійний розвиток, постійно дбає про свою доньку, підтримує постійний зв`язок з нею, знає та цікавиться її потребами, надає постійну батьківську підтримку та допомогу, задовольняє найбільшу частину матеріальних потреб доньки у зв`язку з навчанням. На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідачем долучено до Відзиву на позовну заяву копії платіжних інструкції про перерахування коштів [PERSON] , товарних чеків, копія накладної на ноутбук. З копії Пенсійного посвідчення № [NUMBER] , долученого до Відзиву, вбачається що відповідач [PERSON] отримує пенсію за вислугу років. З наданих платіжних доручень вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно перераховував на особистий рахунок доньки [PERSON] грошові кошти у період з січня по серпень 2023 року, тобто в період, що передував початку її навчання в Дніпровському національному університеті ім. О.Гончара, яке розпочалося з 04.09.2023 року (згідно Довідки), та таке перерахування було здійснене також у вересні 2023 року. Таким чином, вбачається, що перерахування грошових коштів відповідачем було здійснено, крім у вересні 2023 року, до початку навчання в університеті та до звернення позивача з даним позовом, який надійшов до суду в квітні 2024 року, та здійснювалось на рахунок доньки [PERSON] , а не на користь матері дитини [PERSON] , як передбачено чинним законодавством. Придбання відповідачем телефону та ноутбуку доньці, матеріалів для навчання, а також надання доньці допомоги у підготовці доповідей для участі у конференціях та супроводження особистим транспортом на такі заходи, не є підставою для відмови у задоволенні позову позивача, оскільки відповідно до положень вищевказаного чинного законодавства передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги. У відзиві на позовну заяву відповідач також посилався на те, що на його утриманні знаходиться пристаріла мати [PERSON] , [INFO] . Разом з цим, відповідачем доказів перебування у нього на утриманні матері суду не надано. Будь-яких доказів неможливості надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, в тому числі за станом здоров`я, відповідачем суду не надано. Суд вважає, що з урахуванням доказів, які є у справі, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у зв`язку\~з продовженням\~навчання,\~підлягають задоволенню,\~ тому\~з відповідача\~підлягають стягненню\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання\~доньки в розмірі частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову, та до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що періодичне надання батьком дитині матеріальної допомоги не є обставиною, яка позбавляє матір дитини, з якою вона проживає, реалізації права, гарантованого СК України, на стягнення аліментів на її утримання в судовому порядку. На підставі викладеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України, положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved