Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

У квітні 2024 року позивач АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.06.2016 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». На підставі вказаної анкети-заяви та кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 26.03.2024 року становить 98 993,05 грн., з яких: 62 099,94 грн. - заборгованість за кредитом; 36 893,11 грн. - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. - штраф. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 03.06.2024 року в розмірі 98 993,05 грн. та понесені ним витрати по сплаті судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2024 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Сіромашенко Н.В.. Ухвалою суду від 16.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Сповіщався належним чином, проте повідомлення не було вручено та повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. У постановах від 14.08.2020 від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.06.2016 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк». На підставі вказаної анкети-заяви та кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та належним чином. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У результаті невиконання умов договору утворилась заборгованість, яка станом на 26.03.2024 року становить 98 993,05 грн., з яких: 62 099,94 грн. - заборгованість за кредитом; 36 893,11 грн. - заборгованість по відсоткам; 0,00 грн. - штраф. Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Однак, відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідача суду надано не було. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, та обґрунтування позову доведені стороною позивача в повному обсязі, суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved