Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1021 від 25.07.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-капітал» заборгованості в сумі 66\~088,81 грн., стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у сумі 43\~587,15 грн., судові витрати та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви, посилається на те, що 25.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис №1021, яким з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 66088,81 грн. На підставі виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження №59811890 про стягнення з позивача на користь відповідача суми заборгованості за виконавчим документом, про що складено постанову про відкриття виконавчого провадження. 10.09.2019 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до даної постанови з заробітної плати позивача здійснюється стягнення у вигляді основного боргу на користь відповідача у розмірі 66088,81 грн, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 6608,88 грн. загальна сума стягнення з позивача за виконавчим провадженням №59811890 складає 73097,69 грн. Вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. про стягнення з позивача заборгованості на користь відповідача таким, що не підлягає виконанню у зв`язку із його невідповідністю вимогам закону та з огляду на наступне. В 2014 між позивачем та АТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір. За спливом часу у позивача не зберігся вказаний договір, у зв`язку з чим позивачем разом з позовом подано клопотання про витребування у приватного нотаріуса копії договору на підставі якого вона вчинила оскаржуваний виконавчий напис. Даний кредитний договір нотаріально не посвідчувався, а відтак не відноситься до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводився у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За таких обставин у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. були відсутні повноваження на вчинення оскаржуваного виконавчого напису. За таких обставин, визначена відповідачем заборгованість не може вважатися безспірною. Враховуючи наведене, позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений 25.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамазовою А.А.. зареєстрований в реєстрі за №1021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів в сумі 66088,81 грн. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача безпідставно набуті кошти в сумі 43587,15 грн., а також судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 20.03.2024 року було забезпечено позов за заявою позивача, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 1021 вчиненого 25.07.2019 року вчинений Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт-Капітал», коштів у сумі 66\~088,81 гривень в рамках виконавчого провадження, яке знаходиться в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., реєстраційний номер виконавчого провадження №59811890 до ухвалення рішення по цивільній справі 214/2533/24 за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суд від 20.03.2024 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, одночасно ухвалою суду витребувано у Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. належним чином завірені копії: заяви та додатків до неї, яка була подана ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовій А.А. для вчинення виконавчого напису № 1021 від 25.07.2019 року; доказів надсилання [PERSON] поштової кореспонденції, пов`язаної з виконавчим написом; виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовій А.А. про встановлення заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал»; інших документів, що були підставою вчинення виконавчого напису щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів. Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. належним чином завірену копію виконавчого провадження № 59811890 від 15.08.2019 року щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Треті особи Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна письмових пояснень на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд, відповідно до норм ч. 10\~ст. 84 ЦПК України\~вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 25.07.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київського міського нотаріального округу Гамзатовою А.А. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1021, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №500956576 від 16.08.2014, який було укладено між АТ «Альфа Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. надійшли копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Разом з тим, кредитний договір №500956576 від 16.08.2014, який був укладений між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , нотаріально не посвідчувався, що підтверджується його копією, яка міститься у матеріалах справи. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамазовою А.А. від 25.07.2019, що зареєстрований в реєстрі № 1021, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 15.08.2019 було відкрито виконавче провадження ВП № 59811890 для виконання вказаного виконавчого напису, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.10). Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами [PERSON] , зокрема, посилалася на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 25.07.2019 року не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню за написом з позивача на користь банку, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Крім того, при вчиненні напису нотаріус не отримував від відповідача та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, в п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором [PERSON] отримувала, у зв`язку з чим остання була позбавленаможливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10.09.2019 постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.11), а також винесено постанову від 15.08.2019 про стягнення з боржника основної суми винагороди у сумі 6608,88 грн (а.с.12). В рамках зазначеного виконавчого провадження з [PERSON] було примусово стягнуто з заробітної плати на користь ТОВ «Вердикт Капітал» кошти у розмірі 43587,15 грн по виконавчому провадженню №59811890, що підтверджується довідкою від 14.03.2024 за вих. №43 (а.с.16). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України, а тому суд вважає, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «Вердикт Капітал» коштів в розмірі 43587,15 грн, примусово стягнутих за виконавчим написом, оскільки останній визнано таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 43587,15 грн. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 13.03.2024, акт про приймання-передачі виконаних робіт від 19.03.2023, квитанція №195122 про сплату юридичних послуг у розмірі 4000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи зазначене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн є співмірними\~з ціною позову, з обсягом роботи та часом витраченим адвокатом, тому враховуючи викладене та наявність доказів понесених витрат на сплату правничої допомоги, вказані витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, застосовані ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2024, продовжують діяти протягом 90 днів після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816,80 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved