Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи 13.03.2024 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через свого представника [PERSON] звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 17.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 251500321 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику й Паспортом споживчого кредиту, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно, без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погодити заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. [PERSON] підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV75W9B. Зокрема, 17.12.2021 о 14:42:56 год. відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Після вчинених\~дій відповідача,\~17.12.2021\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» перерахувало\~грошові кошти\~в сумі\~8000,00\~грн.\~на його\~банківську карту\~№ [NUMBER] ,\~що в\~свою чергу,\~свідчить доказом\~того,\~що відповідач\~прийняв пропозицію\~кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 251500321 від 17.12.2021, становить 22 108,20 грн., яка складається з наступного: 8000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 14 108,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи часткові платежі. Це свідчить про те, що він усвідомлював існування даного договору та визнавав його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил. 28.11.2018\~ТОВ «Манівео\~швидка фінансова\~допомога» (Клієнт)\~та ТОВ\~«Таліон Плюс»\~(Фактор)\~уклали Договір\~факторингу №\~28/1118-01\~строком до\~28.11.2019\~року та\~додаткові угоди\~про продовження\~строку дії\~договору,\~умови договору\~залишилися без\~змін відповідно\~до договору\~факторингу в\~редакції від\~31\~грудня 2020\~року. ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 21 785,80 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року та додаткові угоди про продовження строку дії договору. Від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22 108,20 грн. 04.08.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 01/04082023 від 04.08.2023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 22 108,20 грн. Позивач належним чином повідомив боржника про заборгованість за Кредитним договором № 251500321 від 17.12.2021, а саме 01.03.2024 відправив лист -повідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 251500321 від 17.12.2021 року у розмірі 22 108,20 грн., судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві зазначив, що у разі неявки позивача в судове засідання, провести судом розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив (а.с. 7 зворот). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак на адресу суду верталися конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 98, 99, 119). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі № 156/310/24 відповідача [PERSON] (а.с. 110). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 19.03.2024 року позовну заяву ТОВ «Юніт Капітал» залишено без руху та надано строк, з дня отримання ухвали, для виправлення зазначених недоліків. Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 21.03.2024 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та ухвалено витребувати в АТ "СЕНС БАНК" первинні документи бухгалтерського обліку, що підтверджують списання коштів із рахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та зарахування їх на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] . Ухвалою від 16.04.2024 року повторно витребувано з АТ "СЕНС БАНК" всю наявну інформацію щодо руху коштів, які надійшли на картку № [NUMBER] [PERSON] . Cудове засідання відкладено на 10:00\~год.\~01\~травня\~2024 року. 01.05.2024 року судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою учасників справи. В судове засідання 15.05.2024 року сторони не прибули. Згідно ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених\~ст. 280 ЦПК України, 15.05.2024 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. ІV. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що 17.12.2021 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 251500321, який відповідач підписав електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у сумі 8000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Кредитна лінія (п. 1.7 Договору) надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту позичальником а саме до 16.01.2022 року. Відповідно до копії довідки щодо дій позичальника в Інформаційно телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», Кредитний договір № 251500321 від 17.12.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV75W9B. Грошові кошти отримано в розмірі 8000,00 грн. на строк 30 днів із процентною ставкою 0,21 % в день. Згідно з копією платіжного доручення № ff5c89fe-e943-4d9c-a01f-39bbe3467e4a від 17.12.2021 року, [PERSON] отримав кредит (грошові кошти) в розмірі 8000,00 грн. згідно договору № 251500321 від 17.12.2021. Кошти переведені на платіжну картку № [NUMBER] (безготівкове зарахування). Відповідно до копії виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 251500321 від 17.12.2021 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Юніт капітал» станом на 11.08.2023 року становить 22\~108,20 грн. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 на один рік. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору було продовжено до 31.12.2020. Між клієнтом та Фактором 31.12.2020 було укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. Відповідно до копії реєстру прав вимоги № 174 від 22.02.2022 року, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги в тому числі щодо [PERSON] ТОВ «Таліон Плюс». 05.08.2020\~між ТОВ\~«Таліон Плюс»\~та ТОВ\~«ФК «Онлайн\~Фінанс» був\~укладений Договір\~факторингу №\~05/0820-01\~до 04\~серпня 2021\~року.\~В подальшому\~ТОВ «Таліон\~Плюс» та\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~уклали ряд\~додаткових угод,\~а також додаткову угоду №2 від 03.08.2021 року до договору № 05/0820-01 від 05.08.2020 з продовженням строку дії договору до 31.12.2022 та додаткову угоду №3 від 13.12.2022 року до договору № 05/0820-01 від 05.08.2020 з продовженням строку дії договору до 30.12.2024 (а.с. 54-62). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 251500321 від 17.12.2021, заборгованість [PERSON] станом на 15.04.2022 рік складає 22\~108,20 грн. Згідно з копії реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги в тому числі щодо [PERSON] . ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. 04.08.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу № 01/04082023 від 04.08.2023 відповідно до умов якого позивачу (ТОВ Юніт Капітал) було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до копії реєстру боржників від 04.08.2023 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило право вимоги заборгованості в тому числі щодо [PERSON] . ТОВ "Юніт Капітал". Позивач, 28.02.2024 року звертався з листом до [PERSON] в якому роз`яснив укладення договорів факторингу, їх послідовність, право грошової вимоги та повідомив про заборгованість по кредиту та відсоткам. Згідно з відповіддю АТ «Сенс Банк», картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] емітувався не АТ «Сенс Банк». Додатково зазначено, що операції зарахування, списання коштів на/з карткових рахунків відбуваються через транзитний рахунок банку, балансового рахунку № 2924. Відповідно до інформації, грошові кошти в сумі 8000,00 грн. з рахунку ТОВ «Манівео» швидка фінансова допомога» через транзитний рахунок банку 2924 з подальшим зарахуванням на картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] зараховані 17.12.2021 року. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. ч. 12, 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь в судовому розгляді справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1. ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за Договором, надавши [PERSON] кредит у встановленому Договором розмірі, а відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку. Так, стороною позивача належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитного договору між сторонами, факт відступлення права вимоги та правомірність нарахування відсотків по кредиту, протилежного суду не доведено, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до наступного висновку. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 статті 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі №329/766/18. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Зазначене узгоджується з правовим висновком, наведеним в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 02 вересня 2020 року у справі №329/766/18 (провадження №61-6627св20). Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved