Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

У вересні 2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ПрАТ «СК «Уніка»: пеню за полісом ЕР/200149573 у розмірі 13 452,55 грн. (тринадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні 55 копійок); пеню за договором 001410/4437/0010432 від 02.06.2020 у розмірі 9 684,23 грн. (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 23 копійки); 3% річних у розмірі 9 332,58 грн. (дев`ять тисяч триста тридцять дві гривні 58 копійок); інфляційні втрати у розмірі 57 210,39 грн. (п`ятдесят сім тисяч двісті десять гривень 39 копійок); судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок). Позов обґрунтовує тим, що 25.06.2020 в місті Києві з вини водія автомобіля ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] , [PERSON] , відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої власнику автомобіля Mazda 6, державний номер [NUMBER] , було завдано матеріальних збитків. В момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за полісом (електронним) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/200149573 та за електронним комплексним договором страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту 001410/4437/0010432 від 02.06.2020. Ліміт відповідальності (страхова сума) за полісом ЕР/200149573 складає 130 000,00 грн., а за договором 001410/4437/0010432 ліміт відповідальності (страхова сума) становить 250 000,00 грн. ПрАТ «СК «Уніка» було визнано дорожньо-транспортну пригоду від 25.06.2020 страховим випадком, та 17.08.2020 перераховано [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 113 269,22 грн. Не погоджуючись з визначеним розміром страхового відшкодування, [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про стягнення недоплаченої частини страхового відшкодування. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2023 у цивільній справі № 752/22708/20 позов [PERSON] до ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення страхового відшкодування було задоволено та стягнуто з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 113 573,11 грн., а також судовий збір в розмірі 1 135,80 грн. Позивач вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2023 у цивільній справі № 752/22708/20 визнано рішення ПрАТ «СК «Уніка», в частині нарахованої суми страхового відшкодування, незаконним. ПрАТ «СК «Уніка» 03.07.2023 на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2023 у цивільній справі № 752/22708/20 перерахувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 113 573,11 грн. Позивач стверджує, що так як то з моменту пред`явлення позову по справі № 752/22708/20 і до моменту здійснення сплати ПрАТ «СК «Уніка» страхового відшкодування пройшов тривалий строк то він має право на стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат за договорами страхування. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2023 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим рішенням встановлені факти та відповідні їм обставини, а саме, що 25.06.2020 в м. Києві, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем марки ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода, за якої останній допустив зіткнення з транспортним засобом марки Mazda 6, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок чого належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу станом на 25.06.2020 [PERSON] був власником пошкодженого автомобіля Mazda 6, державний номер [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21061, державний номер [NUMBER] , станом на 25.06.2020, була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» за полісом (електронним) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/200149573 та за електронним комплексним договором страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту 001410/4437/0010432 від 02.06.2020. Так як цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортній пригоді особи була застрахована, [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Уніка» із повідомленням про подію, та надав передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та договором 001410/4437/0010432 документи з метою виплати матеріального збитку, завданого в результат дорожньо-транспортної пригоди. ПрАТ «СК «Уніка» було визнано заявлену подію страховою та 17.08.2020 перераховано на рахунок [PERSON] страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль Mazda 6 державний номер [NUMBER] , кошти у розмірі 113 269,22 грн. Не погоджуючись з визначеним ПрАТ «СК «Уніка» розміром страхового відшкодування, [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення страхового відшкодування. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2023 стягнуто з відповідача ПрАТ «СК «Уніка» суму страхового відшкодування 113 573,11 грн. на відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Судове рішення від 11.05.2023 ПрАТ «СК «Уніка» добровільно виконало тільки 03.07.2023, тобто з порушенням строків, встановлених п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 8.1.3., п. 12.14., п. 12.19. договору 001410/4437/0010432. Згідно розрахунків, складених позивачем, за період з 07.10.2020 по 03.07.2023 (включно) відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 89 679,75 грн., з якої втрати від інфляції у розмірі 57 210, 39 грн., пеня за полісом ЕР/200149573 у розмірі 13 452,55 грн., пеня за договором страхування 001410/4437/0010432 у розмірі 9 684,23 грн., 3% річних у розмірі 9 332,58 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 8.1.3. договору 001410/4437/0010432 страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у порядку та у строк, передбачений Договором. Відповідно до п. 12.14. договору 001410/4437/0010432 після отримання від страхувальника (інших осіб, відповідальність яких застрахована, потерпілого, вигодонабувача) документів, що зазначені у п. 10.1 Оферти, Страховик протягом 10 (десяти) робочих днів приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування/страхової виплати. Відповідно до 12.19. договору 001410/4437/0010432 регламентовано, що виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком протягом 10 (десяти) робочих днів з дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (оформлення страхового акту). Відповідно до п. 14.3 договору № 001410/4437/0010432 Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати одержувачу страхового відшкодування пені у розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18) зазначено, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 у справі № 757/26834/15-ц (провадження № 61-23871св18) зазначено, що оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 625 ЦК України щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. За змістом аналізованої норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Зважаючи на особливу юридичну природу правовідносин сторін у вигляді відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором страхування, нарахування пені за несвоєчасне виконання договору страхування узгоджується з положеннями статті 992 ЦК України, відповідно до яких у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2020 у справі № 758/16044/16-ц (провадження № 61-913св17) вказано, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. У п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, ч. 2 ст. 625 ЦК України). Із заявою про страхове відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/200149573 та за електронним комплексним договором страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту 001410/4437/0010432 позивач звернувся до відповідача 08.07.2020 р. Відтак, зважаючи на положення абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та п. 12.14., п. 12.19. комплексного договору страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту 001410/4437/0010432 кінцевим строком для здійснення страхового відшкодування внаслідок пошкодження при ДТП від 25.06.2020 транспортного засобу Mazda 6 державний номер [NUMBER] , було 07.10.2020. Однак, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 113 573,11 грн. лише 03.07.2023. Таким чином, відповідач прострочив виплату страхового відшкодування у період з 07.10.2020 по 03.07.2023. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 у справі № 200/4309/14-ц (провадження № 61-23763св18) зазначено, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання». Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 4,6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11.05.2023 встановлено обов`язок відповідачу ПрАТ «СК «Уніка» сплатити позивачу [PERSON] 113 573,11 грн. страхового відшкодування, завданого дорожньо-транспортною пригодою. Отже, встановивши прострочення виплати страхового відшкодування з 07.10.2020 по 03.07.2023, суд обґрунтовано встановив розмір стягнень у вигляді пені, 3 % річних та інфляційних втрат, передбачених ст. 625 ЦК України, оскільки такі розрахунки були проведені позивачем з дотриманням вимог законодавства. Будь-яких доводів на спростування вказаного висновку суду відзив на позовну заяву не містить. Правильність розрахунків відповідачем не оспорюється. На підставі викладеного, досліджених судом доказів суд дійшов висновку про доведеність [PERSON] заявлених позовних вимог до ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, в сумі 89 679,75 грн., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 1 073,60 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 625 ЦК України,

Outcome: approved