Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~02.01.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи про скасування наказів про оголошення догани, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Позов мотивований тим, що з 15.12.2018 року [PERSON] працювала на посаді лікаря-методиста ВОЦМСЕ, з 01.07.2022 року на посаді лікаря-кардіолога Вінницької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії. З 01.02.2023 року виконувала обов`язки у Вінницькій міжрайонній МСЕК на посаді лікаря-кардіолога. З жовтня 2023 року з боку виконувача обов`язки головного лікаря ВОЦМСЕ [PERSON] почались систематичні і безпідставні переслідування з метою звільнення з роботи. 20.10.2023 року комісія центру склала акт про виявлені порушення при прийнятті рішення Вінницькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, а саме, що встановлення ІІІ групи інвалідності [PERSON] було безпідставним і не відповідало вимогам Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 року, крім того, членами комісії проігноровану думку профільного фахівця [PERSON] 27.10.2023 року наказом в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Засаднюка А. № 104/к/тм «Про дисциплінарне стягнення» [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани. В наказі зазначено, що в ході перевірки обґрунтованості рішень про встановлення інвалідності особам чоловічої статі призовного віку, медичних справ пацієнтів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , було встановлено, що [PERSON] порушила Посадову інструкцію № 05-68/144 від 31.01.2023 року, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та Положення про медико-соціальну експертизу, затверджені Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 року, Інструкцію про встановлення груп інвалідності, затверджену наказом МОЗ № 561 від 06.09.2011 року. Разом з тим, в наказі не вказано, в чому конкретно полягали винні дії [PERSON] . Крім того, 30.10.2023 року комісія ВОЦМСЕ склала акт № 3 про виявлені порушення при прийнятті рішення Вінницькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією щодо встановлення групи інвалідності [PERSON] , оскільки з`ясувалось, що виписка із медичної карти стаціонарного хворого виявилась сфальсифікованою. Члени Вінницької міжрайонної МСЕК не провели медико-соціальну експертизу за наявності відомостей про стійке порушення функцій організму, натомість використали сфальсифіковану довідку. 31.10.2023 року наказом в.о. головного лікаря ВОЦМСЕ Даниленко Ю. № 107/к/тм «Про дисциплінарне стягнення» [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді догани. В наказі зазначено, що в ході перевірки обґрунтованості рішень про встановлення інвалідності особам чоловічої статі призовного віку від 30.10.2023 року і медичної справи пацієнта [PERSON] . [PERSON] порушила Посадову інструкцію № 05-68/144 від 31.01.2023 року, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та Положення про медико-соціальну експертизу, затверджені Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 року, Інструкцію про встановлення груп інвалідності, затверджену наказом МОЗ № 561 від 06.09.2011 року. Разом з тим, в наказі не вказано, в чому конкретно полягали винні дії [PERSON] 17.11.2023 року комісія ВОЦМСЕ склала акт № 4 про виявлені порушення при прийнятті рішення Вінницькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією і при вивченні акту № 1261 з`ясувала, що пацієнт [PERSON] не перебував на стаціонарному лікуванні в період з 09.02.2022 року до 20.02.2022 року в гастроентерологічному центрі КРП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР», а наданий витяг з історії хвороби є сфальсифікованим. Натомість, при винесенні рішення комісія використала сфальсифіковану довідку. Крім того, лікар-кардіолог всупереч посадовим обов`язкам і п. 2.2 Посадової інструкції, не маючи відповідного сертифіката лікаря-спеціаліста й посвідчення про категорію, сформувала і власноруч заповнила в акті огляду клініко-експертний діагноз за спеціальністю «терапія». 14.12.2023 року [PERSON] надала пояснювальну записку та вказала, що виписка про стаціонарне лікування [PERSON] засвідчена печатками медичного закладу та лікаря з підписом. 14.12.2023 року у відділі кадрів [PERSON] повідомили, що наказом в.о. головного лікаря ВОЦМСЕ Ю.Даниленко № 245/к/тр від 14.12.2023 року її звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором. Враховуючи те, що в діях [PERSON] відсутня вина, в наказах про застосування дисциплінарних стягнень не визначено, які конкретні протиправні дії вона вчинила (не викладена об`єктивна сторона дисциплінарного проступку) і які норми порушила, пояснення не відбирались, враховуючи порушення роботодавцем ст.ст. 147-149 КЗпП України при оголошенні доган і звільненні, на підставі ст. 235 КЗпП України, ст. 23 ЦК України позивач [PERSON] просила визнати незаконним та скасувати наказ в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Засаднюка А. № 104/к/тм від 27.10.2023 року про оголошення догани [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати наказ в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Даниленко Ю. № 107/к/тм від 31.10.2023 року про оголошення догани [PERSON] ; визнати незаконним та скасувати наказ в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Даниленко Ю. № 245/к/тр від 14.12.2023 року про звільнення [PERSON] ; поновити [PERSON] на посаді лікаря-кардіолога Тульчинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії з 15.12.2023 року; стягнути з Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.12.2023 року до дня поновлення на роботі; стягнути моральну шкоду в сумі 80\~000 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.01.2024 року було відкрите спрощене провадження у справі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача адвокат Верещак В.М. позов підтримав за викладених обставин, просив вимоги позивача задоволити. Суду пояснив, що в наказах про застосування дисциплінарних стягнень і в актах, які стали підставою для оголошення доган і для звільнення, не вказані конкретні порушення трудової дисципліни, які допустила [PERSON] . Рішення щодо встановлення пацієнтам інвалідності приймалось колегіально, а в разі виникнення сумнівів за розпорядженням голови комісії матеріали мали б передаватись на розгляд обласної комісії. Всі записи до актів огляду медико-соціальною експертною комісією вносились [PERSON] як членом комісії, а не лікарем-кардіологом чи лікарем-терапевтом. Також просив врахувати, що перевірка достовірності довідок про лікування пацієнтів не входила до посадових обов`язків [PERSON] , а до правоохоронних органів з приводу підробок звернень не було. На підставі наказів про оголошення доган від 27.10.2023 року, 31.10.2023 року і наказу про звільнення від 14.12.2023 року до [PERSON] було двічі застосоване стягнення, що суперечить ст. 147 КЗпП України. Такі неправомірні дії відповідача завдали моральної шкоди [PERSON] , яку вона оцінила у 80\~000 грн. Просив скасувати накази про оголошення доган і про звільнення, поновити позивача на посаді лікаря-кардіолога Тульчинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, тягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, підтримала відзив на позов (а.с. 62-69). Суду пояснила, що систематичність невиконання [PERSON] посадових обов`язків підтверджується актами перевірки та наказами про оголошення їй доган за порушення трудової дисципліни від 27.10.2023 року і 31.10.2023 року, тому її правомірно було звільнено за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. [PERSON] вносила в акти огляду медико-соціальною експертною комісією записи і встановлювала діагнози як лікар-терапевт, хоча не мала відповідної компетенції, із врахуванням сфальсифікованих довідок лікарні ім. Пирогова про перебування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на лікуванні, без врахування окремої думки профільного лікаря-невролога [PERSON] , чим порушила Інструкцію про встановлення груп інвалідності, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та посадову інструкцію. До застосування доган [PERSON] надавала відповідні пояснення, тому ВОЦ МСЕ було повністю дотримано порядок накладення дисциплінарних стягнень. Підставою для звільнення стало систематичне невиконання позивачем трудових обов`язків, що підтверджувалось актами комісій від 19.10.2023 року, 20.10.2023 року, 30.10.2023 року, 17.11.2023 року та наказом про дисциплінарне стягнення від 31.10.2023 року, який передував звільненню. Просила врахувати, що безпідставне встановлення інвалідності вказаним пацієнтам могло призвести до неправомірного отримання пенсій та відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в період воєнного стану. Вимога про стягнення моральної шкоди взагалі є безпідставною і необґрунтованою, а витрати на правничу допомогу неспівмірними із складністю справи і обсягом виконаних робіт адвокатом. Просила повністю відмовити в задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснила, що була членом комісії при огляді пацієнтів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і у відповідних актах огляду письмово зазначала, що із рішеннями комісії не згодна, проте її думка членами комісії, в тому числі [PERSON] , не була прийнята до уваги і даним громадянам безпідставно була встановлена інвалідність. Дані справи з «окремою думкою» головою комісії [PERSON] на обласну комісію передані не були. Враховуючи пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Між сторонами виникли трудові правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми\~КЗпП України. Судом встановлено, що 25.06.1993 року [PERSON] закінчила Вінницький медичний інститут ім. М.Пирогова за спеціальністю лікувальна справа, їй присвоєна кваліфікація лікаря, про що видано диплом ШВ № 370175 (а.с. 19). 30.06.2000 року [PERSON] виданий сертифікат № 3/95 до диплому про підтвердження звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «терапія» (а.с. 20). 05.12.2018 року [PERSON] прийнята на посаду лікаря-методиста Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи. 01.07.2022 року переведена на посаду лікаря-кардіолога Вінницької міжрайонної медико-соціальної експертної комісії. Наказом від 31.01.2023 року [PERSON] переведена на посаду лікаря-кардіолога Тульчинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії з 01.02.2023 року. За цим же наказом [PERSON] тимчасово виконувала обов`язки лікаря-кардіолога у Вінницькій міжрайонній медико-соціальній експертній комісії (а.с. 21). Згідно посадової інструкції лікаря-кардіолога ВОЦМСЕ, затвердженої 31.01.2023 року № 05-68/144, лікар-кардіолог МСЕК є лікарем-експертом (а.с. 23-25). Відповідно до п. 2.2 лікар-кардіолог у складі МСЕК при огляді пацієнта (особи, направленої на МСЕК) в межах своєї компетенції проводить: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінку стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження. За результатами огляду лікар-кардіолог у складі МСЕК в межах своєї компетенції формулює клініко-експертний діагноз та заповнює усю необхідну документацію, передбачену наказом МОЗ України «Про затвердження форм первинної облікової документації, яка використовується в медико-соціальних експертних комісіях» згідно чинного законодавства. Лікар-кардіолог несе відповідальність за: 4.1 неякісне та несвоєчасне виконання покладених на нього посадових обов`язків; 4.2 порушення вимог конфіденційності інформації щодо пацієнтів відповідно до чинного законодавства та інших відомостей службового характеру; 4.3 неналежну організацію своєї роботи, несвоєчасне й некваліфіковане виконання наказів, розпоряджень і доручень керівника, порушення вимог нормативно-правових актів у галузі медицини; 4.4 перевищення своїх повноважень, визначених цією посадовою інструкцією та іншими нормативно-правовими актами; 4.5 порушення правил внутрішнього трудового розпорядку ВОЦ, протипожежної безпеки й охорони праці, цивільного захисту; 4.6 порушення вимог Закону «Про запобігання корупції». Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників ВОЦМСЕ затверджені 16.11.2022 року (а.с. 26-30). 27.10.2023 року на підставі наказу в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи А. Засаднюка оголошено догану лікарю-кардіологу Тульчинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії [PERSON] . Згідно даного наказу в ході перевірки комісією щодо обґрунтованості рішень про встановлення інвалідності особам чоловічої статі призовного віку від 19.10.2023 року, 20.10.2023 року медичних справ пацієнтів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] порушила Посадову інструкцію № 05-68/144 від 31.01.2023 року, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та Положення про медико-соціальну експертизу, затверджені Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 року, Інструкцію про встановлення груп інвалідності, затверджену наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011 року. Підставою для прийняття наказу стали акти комісії № 1 від 19.10.2023 року, № 2 від 20.10.2023 року, пояснювальна записка [PERSON] від 23.10.2023 року (а.с. 38). Так, згідно акту № 1 від 19.10.2023 року, комісією встановлено, що Вінницькою міжрайонною МСЕК був складений акт огляду № 1259 від 15.06.2023 року відносно [PERSON] і акт огляду № 1258 від 15.06.2023 року відносно [PERSON] , внаслідок яких даним пацієнтам встановлено третю групу інвалідності. Незважаючи на окрему думку лікаря [PERSON] і незгоду з прийнятим рішенням головою ВМ МСЕК [PERSON] не вжито заходів щодо направлення акту на обласну комісію для прийняття відповідного рішення про інвалідність, а також не вжито інших заходів відповідно до Посадової інструкції та Інструкції про встановлення групи інвалідності. Крім того, голова комісії [PERSON] разом з членами комісії не вивчила медичну документацію, не вирішила питання про необхідність додаткових обстежень [PERSON] і [PERSON] , внаслідок чого було використано сфальсифіковані довідки про стаціонарне лікування цих пацієнтів у Вінницькій обласній лікарні ім. Пирогова. (а.с. 31-32). Крім того, згідно акту № 2 від 20.10.2023 року комісією встановлено, що Вінницькою міжрайонною МСЕК був складений акт огляду № 1051 від 25.05.2023 року відносно [PERSON] , внаслідок якого даному пацієнту встановлено третю групу інвалідності. Незважаючи на окрему думку лікаря-невропатолога [PERSON] і незгоду з прийнятим рішенням, члени комісії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на чолі з головою [PERSON] проігнорували думку профільного фахівця та всупереч Положення, Інструкції про встановлення груп інвалідності та своїм посадовим інструкціям необґрунтовано встановили третю групу інвалідності [PERSON] (а.с. 33-34). Відповідні акти огляду пацієнтів залучені до матеріалів справи: відносно [PERSON] від 15.06.2023 року (а.с. 71-72), відносно [PERSON] від 15.06.2023 року (а.с. 74-75), відносно [PERSON] від 25.05.2023 року (а.с. 77-78). Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» від 28.09.2023 року [PERSON] в період з 09.02.2023 року до 20.02.2023 року в обласному спеціалізованому клінічному гастроентерологічному центрі ВОКЛ ім. Пирогова на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с. 73). Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» від 28.09.2023 року [PERSON] в період з 12.05.2023 року до 21.05.2023 року в Клінічному високоспеціалізованому центрі серцево-судинної хірургії та рентгенендоваскулярної хірургії, інтервенційної кардіології та реперфузійної терапії з блоком інтенсивної терапії ВОКЛ ім. Пирогова на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с. 76). 23.10.2023 року [PERSON] надала пояснення по суті складених актів, згідно яких повідомила, що рішення були прийняті комісійно на підставі наявної медичної документації і огляду пацієнтів (а.с. 35). Вирішуючи питання про обґрунтованість застосування дисциплінарного стягнення у виді догани 27.10.2023 року, суд приймає до уваги, що у наказі №104/к/тм від 27.10.2023 року не зазначено, в чому саме полягає порушення Посадової інструкції, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та Положення про медико-соціальну експертизу, Інструкції про встановлення груп інвалідності, які саме дії чи бездіяльність позивача [PERSON] призвели до порушення або неналежного виконання покладених на неї трудових обов`язків. Дані обставини не зазначені і в актах комісії № 1 і № 2, оскільки в цих актах встановлені порушення, які допустила голова комісії [PERSON] . Суд приймає до уваги, що рішення про встановлення групи інвалідності пацієнтам [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] приймалось колегіально за результатами голосування, більшістю голосів від складу, а не одноосібно [PERSON] , і вона не мала переваг у порівнянні з іншими членами, тому вона жодним чином не є відповідальною за спільне рішення комісії. Крім того, [PERSON] не наділена повноваженнями вирішувати питання про достовірність або недостовірність даних, які містились у медичних довідках пацієнтів (витягах з історій хвороб), а також перевіряти законність та обґрунтованість їх видачі. Сам наказ від 27.10.2023 року не містить будь-якого посилання роботодавця на вину [PERSON] як одну з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Крім того, 31.10.2023 року на підставі наказу в.о. головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Ю.Даниленко № 107/к/тм оголошено догану лікарю-кардіологу Тульчинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії [PERSON] . Згідно даного наказу в ході перевірки комісією щодо обґрунтованості рішень про встановлення інвалідності особам чоловічої статі призовного віку від 30.10.2023 року і медичної справи пацієнта [PERSON] встановлено, що [PERSON] порушила Посадову інструкцію № 05-68/144 від 31.01.2023 року, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та Положення про медико-соціальну експертизу, затверджені Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 року, Інструкцію про встановлення груп інвалідності, затверджену наказом МОЗ України № 561 від 05.09.2011 року. Підставою для прийняття наказу стали акт комісії № 3 від 30.10.2023 року, пояснювальна записка [PERSON] від 31.10.2023 року (а.с. 39). Так, згідно акту № 3 від 30.10.2023 року, комісією встановлено, що Вінницькою міжрайонною МСЕК був складений акт огляду № 1353 від 27.06.2023 року відносно [PERSON] , внаслідок якого даному пацієнту встановлено третю групу інвалідності. В наданій медичній документації відсутня інформація щодо тривалості захворювання, відповідного лікування та реабілітаційних заходів, а єдина виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 3595 виявилась сфальсифікованою, про що зазначено в листі від 30.10.2023 року директора КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім.. М.І. Пирогова ВОР». Таким чином, члени Вінницької міжрайонної МСЕК не провели медико-соціальну експертизу після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, які спричинили обмеження життєдіяльності. Натомість при винесенні рішення використали сфальсифіковану довідку (а.с. 43-44). Відповідний акт огляду [PERSON] від 21.06.2023 року залучений до матеріалів справи (а.с. 79-80). Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» від 30.10.2023 року [PERSON] в період з 12.05.2023 року до 21.05.2023 року в Клінічному високоспеціалізованому центрі серцево-судинної хірургії та рентгенендоваскулярної хірургії, інтервенційної кардіології та реперфузійної терапії з блоком інтенсивної терапії ВОКЛ ім. Пирогова на стаціонарному лікуванні не перебував і вписка із медичної карти стаціонарного хворого № 3595 не видавалась (а.с. 81). 31.10.2023 року [PERSON] надала пояснення по суті складеного акту, згідно яких повідомила, що [PERSON] прибув на комісію з супровідною медичною документацією Якушинецької ЛКК, в тому числі була наявні виписка з історії хвороби № 3595, і оглядався з приводу хірургічної та супутньої неврологічної патології. В посадові обов`язки лікаря-кардіолога перевірка достовірності наданої медичної документації не входить. Рішення були прийняті колегіально на підставі наявної медичної документації і огляду пацієнта (а.с. 36). Вирішуючи питання про обґрунтованість застосування дисциплінарного стягнення у виді догани 31.10.2023 року, суд приймає до уваги, що у наказі №107/к/тм від 31.10.2023 року не зазначено, в чому саме полягає порушення Посадової інструкції, Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності та Положення про медико-соціальну експертизу, Інструкції про встановлення груп інвалідності, які саме дії чи бездіяльність позивача [PERSON] призвели до порушення або неналежного виконання покладених на неї трудових обов`язків. Дані обставини не зазначені і в акті комісії № 3, оскільки в цьому акті лише встановлено, що члени комісії прийняли до уваги сфальсифіковану виписку з медичної карти хворого [PERSON] № 3595. Суд приймає до уваги, що рішення про встановлення групи інвалідності пацієнту [PERSON] приймалось колегіально за результатами голосування, більшістю голосів від складу, а не одноосібно [PERSON] , і вона не мала переваг у порівнянні з іншими членами, тому вона жодним чином не є відповідальною за спільне рішення комісії. Крім того, [PERSON] не наділена повноваженнями вирішувати питання про достовірність або недостовірність даних, які містились у медичних довідках пацієнта (витязі з історії хвороби), а також перевіряти законність та обґрунтованість їх видачі. Крім того, про фальсифікацію цієї довідки стало відомо лише 30.10.2023 року із відповіді КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР». Сам наказ від 31.10.2023 року не містить будь-якого посилання роботодавця на вину [PERSON] як одну з важливих ознак порушення трудової дисципліни. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення\~трудової дисципліни\~до працівника\~може бути\~застосовано тільки\~один з\~таких заходів\~стягнення: 1)\~догана; 2) звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV\~цього Кодексу) (ст. 150 КЗпП України). При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Враховуючи наведені обставини і те, що накази від 27.10.2023 року, від 31.10.2023 року не містять будь-якого посилання роботодавця на вину працівника [PERSON] як одну з важливих ознак порушення трудової дисципліни, рішення про встановлення групи інвалідності пацієнтам приймалось колегіально, питання направлення справи пацієнтів на вищестоящу комісію не входило до компетенції [PERSON] , а також враховуючи те, що про фальсифікацію довідок медичних закладів стало відомо лише в жовтні 2023 року, суд дійшов висновку, що достатніх підстав для притягнення лікаря [PERSON] до дисциплінарної відповідальності 27.10.2023 року, 31.10.2023 року не було, тому відповідні накази № 104/к/тм, № 107/к/тм слід визнати незаконними та скасувати. Крім того, на підставі наказу № 245/к/тр від 14.12.2023 року [PERSON] була звільнена з 14.12.2023 року з посади лікаря-кардіолога Тульчинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с. 50). Підставою для звільнення стали акти комісії № 1 від 19.10.2023 року, № 2 від 20.10.2023 року, № 3 від 30.10.2023 року, № 4 від 17.11.2023 року, наказ ВОЦ МСЕ від 31.10.2023 року № 107/к/тм «Про дисциплінарне стягнення». Так, крім актів від 19.10.2023 року, 20.10.2023 року, 30.10.2023 року (описані вище) роботодавцем був складений акт 17.11.2023 року № 4, відповідно до якого комісією було встановлено, що Вінницькою міжрайонною МСЕК був складений акт огляду № 1261 від 15.06.2023 року пацієнта [PERSON] , внаслідок якого даному пацієнту встановлено третю групу інвалідності. В наданій медичній документації наявна виписка з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , яка виявилась сфальсифікованою, про що зазначено в листі від 30.10.2023 року директора КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР». Таким чином, члени Вінницької міжрайонної МСЕК не провели медико-соціальну експертизу після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, які спричинили обмеження життєдіяльності. Натомість при винесенні рішення використали сфальсифіковану довідку. Лікар-кардіолог [PERSON] всупереч своїм посадовим обов`язкам, прописаних в п. 2.2 Посадової інструкції лікаря-кардіолога сформувала і власноруч заповнила в акті огляду клініко-експертний діагноз, хоча не мала відповідного сертифіката лікаря-спеціаліста й посвідчення про категорію, які підтверджують відповідність її як лікаря освітнім та кадровим вимогам за лікарською спеціальністю «терапія» (а.с. 45-46). Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова ВОР» від 30.10.2023 року [PERSON] в період з 09.02.2022 року до 20.02.2022 року в клінічному гастроентерологічному центрі КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» на стаціонарному лікуванні не перебував і виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 2013 не видавалась (а.с. 84). В судовому засіданні був досліджений акт № 1261 від 15.06.2023 року (а.с. 82-83) і встановлено, що лікарем-кардіологом [PERSON] здійснені записи щодо огляду нею пацієнта [PERSON] як лікарем-терапевтом і встановлений діагноз за терапевтичним напрямком. [PERSON] надала письмові пояснення щодо складеного акту, згідно яких пацієнт [PERSON] оглядався медико-соціальною експертною комісією, на підставі скарг, анамнезу, об`єктивних даних, даних медичної документації встановлено діагноз і прийняте колегіальне рішення щодо встановлення групи інвалідності (а.с. 49). Вирішуючи питання про обґрунтованість застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення 14.12.2023 року, суд приймає до уваги, що підставою стало систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на [PERSON] трудовим договором, що підтверджується актами від 19.10.2023 року, 20.10.2023 року, 30.10.2023 року, 17.11.2023 року. Актам комісії № 1 від 19.10.2023 року, № 2 від 20.10.2023 року, № 3 від 30.10.2023 року, які стали підставою для застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень у виді доган, судом була надана оцінка вище, дані накази визнані неправомірними, тому підлягають скасуванню. По подіям, що відбувались 15.06.2023 року при огляді пацієнта [PERSON] , акт був складений 17.11.2023 року, і внаслідок виявлених порушень до [PERSON] застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення 14.12.2023 року. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Систематичним невиконанням\~обов`язків\~вважається таке,\~що вчинене\~працівником,\~який раніше\~допускав порушення\~покладених на\~нього обов`язків\~і притягувався\~за це\~до дисциплінарної\~відповідальності,\~проте застосовані\~заходи дисциплінарного\~чи громадського\~стягнення не\~дали позитивних\~наслідків і\~працівник знову\~вчинив дисциплінарний\~проступок. Враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України). У таких справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю, тому всі видані накази (в тому числі на реалізацію дисциплінарного стягнення) мають бути обґрунтовані та в обов`язковому порядку доведені до відома працівника. Судом встановлено, що [PERSON] було звільнено наказом від 14.12.2023 року, а до того наказами від 27.10.2023 року і 31.10.2023 року її неправомірно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді доган. Новий акт про виявлені порушення при прийнятті рішення Вінницькою ММСЕК був складений 17.11.2023 року, але по подіям, що відбувались 15.06.2023 року, тобто до притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у виді доган. Суду не надано доказів, що в період із 31.10.2023 року до 14.12.2023 року позивач вчинила новий проступок, за який до неї могло бути застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Оскільки підставою для звільнення позивача з роботи 14.12.2023 року стало систематичне невиконання нею своїх посадових обов`язків, проте після застосування дисциплінарних стягнень 27.10.2023 року і 31.10.2023 року вона нового проступку не вчинила, суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для її звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, відповідач в наказі від 14.12.2023 року чітко не\~зазначив,\~які конкретно\~порушення трудової\~дисципліни та/або\~невиконання яких\~конкретно посадових\~обов`язків\~допустила [PERSON] ,\~коли саме\~вони мали\~місце,\~які проступки\~вчинила працівник\~після застосування\~стягнення,\~ а\~підставами звільнення\~послався лише на акти комісії № 1 від 19.10.2023 року, № 2 від 20.10.2023 року, № 3 від 30.10.2023 року, за які на [PERSON] вже були накладені стягнення у виді доган, хоча і неправомірно. Крім того, суд також враховує, що обставини, викладені в акті від 17.11.2023 року по подіям 15.06.2023 року, також не можуть бути підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, оскільки про фальсифікацію виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] № 2013 стало відомо лише 30.10.2023 року, а записи (діагнози) в акті № 1261 відносно огляду [PERSON] , які лікар-кардіолог [PERSON] вчинила за терапевтичним напрямком і за наявності у неї сертифіката лікаря за спеціальністю «терапія» (а.с. 20), без врахування ступеня тяжкості такого проступку, попередньої роботи працівника та обставин, за яких було вчинено такий проступок, не є достатньою підставою для застосування стягнення у виді звільнення. За змістом ч. 1 ст. 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на роботі в разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням установленого законом порядку. Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що на момент звільнення [PERSON] 14.12.2023 року нею не було допущено винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до неї уже були застосовані заходи дисциплінарного стягнення, накази про оголошення доган 27.10.2023 року і 31.10.2023 року визнані судом незаконними, суд дійшов висновку, що звільнення [PERSON] відбулось з порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, тому наказ виконувача обов`язки головного лікаря Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи Даниленко Ю. № 245/к/тр від 14.12.2023 року підлягає скасуванню. [PERSON] слід поновити на роботі з 14.12.2023 року на посаді лікаря-кардіолога Тульчинської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, з якої вона була незаконно звільнена. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Як зазначено в Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Виплати нараховуються шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на кількість робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на кількість відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на кількість календарних днів за цей період. Нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід проводити з 14.12.2023 року до 13.05.2023 року шляхом множення середньоденної заробітної плати на кількість робочих днів у відповідному місяці (періоді). Згідно довідки ВОЦМСЕ № 29 від 21.12.2023 року середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 909,09 грн. (а.с. 51). Згідно довідки про норми тривалості робочого часу на 2023, 2024 роки для позивача за вказаний період в грудні 2023 року було 12 робочих днів, в січні 23, лютому 21, березні 21, квітні 22, травні 9, всього 108 робочих днів. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 98\~181,72 грн. (108 днів ? 909,09 грн. = 98\~181,72 грн.). Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів (п. 6 ППВСУ від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»). Отже, сума, в розмірі 98\~181,72 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, визначена без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі слід допустити до негайного виконання. Позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 80\~000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження даної позовної вимоги і визначеного розміру. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки при зверненні до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору в частині вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. За решту вимог майнового і немайнового характеру (про скасування двох наказів про оголошення доган і про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) позивач сплатила 3\~633,60 грн. (по 1211,20 грн. за кожну вимогу, а.с. 14), тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~В підтвердження витрат на правничу допомогу в сумі 21 472 грн. позивач надала договір від 08.11.2023 року, відповідно до якого вартість однієї робочої години адвоката становить 1073,60 грн., акт приймання-передачі наданої правової допомоги із витратою 20 годин робочого часу, всього на суму 21\~472 грн., ордер на представництво інтересів у даній справі, квитанцію про оплату послуг адвоката на суму 12\~000 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що розмір втрат на правничу допомогу визначений згідно умов договору, позивач надала докази здійснення таких витрат частково, проте представник відповідача заявила клопотання про зменшення розміру витрат в зв`язку з неспівмірністю суми із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг і ціною позову, суд вважає необхідним відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України частково стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 10\~000 грн.

Outcome: approved