Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] . За життя бабуся [PERSON] склала заповітне розпорядження , заповіт від 15.05.2013 року, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла - [PERSON] , 1967 року народження, на земельні ділянки площею 2500 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0618 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] . До спадкового майна після смерті бабусі відноситься : житловий будинок загальною площею 62.3 кв.м., літня кухня, стодола, стайня, навіс, дворова вбиральня, колодязь, ворота, огорожа, що розташовані в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,2500 га., за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і земельна ділянка площею 0,0618 га., за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті бабусі [PERSON] , позивачка в справі звернулась до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, але їй повідомили при відсутні правовстановлюючі документи на майно спадкодавця, її позбавлено можливості оформити спадщину за заповітом в Косівському районному нотаріальному окрузі та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій і рекомендовано по даному питанню звернутись до Косівського районного суду. 28.03.2022р. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом подав заяву про відмову від прийняття належної йому спадщини де б вона не була та з чого б вона не складалась, яка залишилась після померлої матері- [PERSON] в користь її онуки- [PERSON] , [INFO] . 30.03.2022р. [PERSON] , як спадкоємець за законом також подав заяву про відмову від прийняття належної йому спадщини де б вона не була та з чого б вона не складалась, яка залишилась після померлої матері- [PERSON] в користь її онуки- [PERSON] , [INFO] . На даний час позивачка, як спадкоємець за законом, після смерті своєї бабусі, має намір оформити право власності на спадкове майно, однак відсутність відомостей про власність на належне [PERSON] будинковолодіння та земельні ділянки позбавляють її такої можливості. Просить позов задоволити. Позивач подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачі в справі [PERSON] , [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчить розписки про одержання судової повістки, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі . При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачі були повідомленими про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 10.05.2024 року про заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує\~рівний захист\~прав усіх\~суб`єктів\~права власності. Статтею392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено судом, [INFO] померла бабуся позивачки в справі - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть (7) , зареєстрованим за актовим записом за № 597 в Книзі реєстрації актів цивільного стану смертей, що зроблений 19 жовтня 2021 року у Косівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції(м.Івано-Франківськ). Довідкою Пістинського старостинського округу Косівської міської ради за № 37 від 23.03.2022 року (а.с.8) стверджено, що [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] з 1955 року постійно проживала і була зареєстрована в житловому будинку , який знаходиться в [ADDRESS] . В цьому будинковолодінні ніхто із спадкоємців не зареєстрований. [PERSON] являлась останнім членом колгоспного двору. Заповіт від імені [PERSON] в Пістинській сільській раді посвідчувався 15.05.2013 року, за реєстром № 44 , Реєстраційний номер в спадковому реєстрі 55291131, який не змінений і не скасований . Копією заповіту від 15.05.2013 року (а.с.9) стверджено, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла - [PERSON] , 1967 року народження, на земельні ділянки площею 2500 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0618 кв.м., яка знаходиться в [ADDRESS] . Заповіт посвідчений в Пістинській сільській раді 15.05.2013 року, за реєстром № 44 , Реєстраційний номер в спадковому реєстрі 55291131, який не змінений і не скасований . Із долученої до матеріалів справи копії заяви (а.с.12) вбачається, що 28.03.2022р. [PERSON] , як спадкоємець за законом повідомив, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними розуміючи обставини які мають для нього істотне значення без застосування до нього фізичного або психічного тиску з боку інших осіб зі своєю справжньою волею відмовляєься від прийняття належної йому спадщини де б вона не була та з чого б вона не складалась, яка залишилась після померлої матері- [PERSON] в користь її онуки- [PERSON] , [INFO] . Із долученої до матеріалів справи копії заяви (а.с.13) вбачається, що 30.03.2022р. [PERSON] , як спадкоємець за законом повідомив, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними розуміючи обставини які мають для нього істотне значення без застосування до нього фізичного або психічного тиску з боку інших осіб зі своєю справжньою волею відмовляєься від прийняття належної йому спадщини де б вона не була Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З метою оформлення своїх спадкових прав [PERSON] подала до приватного нотаріуса Косівського нотаріального округу Григорчук З.Р. заяву про прийняття спадщини. Нормами ч.1,2 ст.1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Наявність у спадкодавця нерухомого майна, стверджується: копією технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розташованого за адресою [ADDRESS] (а.с.17-21) Таким чином, на даний час фактично на підставі виготовленої технічної документації по заяві позивачки в справі [PERSON] встановлено, що її бабусі [PERSON] належать на праві власності будинковолодіння за адресою [ADDRESS] а також і земельні ділянки вказані останньою у заповітному розпорядженні: площею 0,2500 га., за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і земельна ділянка площею 0,0618 га., за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до висновку про вартість об?єкта оцінки від 14.12.2023 року (а.с.22), ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , а також земельні ділянки вказані [PERSON] у заповітному розпорядженні: площею 0,2500 га., за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і земельна ділянка площею 0,0618 га., за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства що знаходяться за адресою: [ADDRESS] становить 99\~325 грн. Як видно із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.10.2023 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи відсутністю належних правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на належне їй нерухоме майно. В наслідок того, що позивачка в справі, [PERSON] позбавлена можливості в інший спосіб, реалізувати своє право на прийняття спадщини через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця належних правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини, позивачка змушена за захистом свого права на прийняття спадщини на нерухоме майно звернутися до суду. Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Згідно з п. 5 і п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Відповідно до п.10 ст.27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином, законом не передбачено інший спосіб захисту майнових прав позивачки крім звернення до суду, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права забезпечить належне його відновлення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 316-317, 328, 386, 392, 1216, 1218, 1225 ЦК України та

Outcome: approved