Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернулася [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, [PERSON] , [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її баба- [PERSON] , [INFO] , з якою по день смерті проживав її батько- [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , який доглядав за нею, у зв`язку з важкою хворобою; чоловік бабусі - [PERSON] , [INFO] з 2016 року мешкав окремо. Заповіту баба не залишила. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 09.11.2022 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , та позивачкою 09.11.2022 отримано свідоцтво про смерть, виданого Соборним відділом ДРАЦС м. Дніпро. 14.03.2023 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіної О.В., з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 12/2023, та вході проведення нотаріальних дій було встановлено, що спадщина після смерті померлої [PERSON] складається з недоотриманої пенсії, нарахованої ГУ ПФ України в Донецькій області, в розмірі 101776,94 грн. За усною заявою батька позивачки [PERSON] та діда [PERSON] щодо небажання прийняти спадщину, як спадкоємців першої черги про отримання спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджено інформацією приватного нотаріуса по відсутність спадкоємців, позивачка як єдина спадкоємиця та онука померлої звернулася з відповідною заявою про отримання спадщини. Але постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., 18.12.2023 відмовлено позивачці у проведенні нотаріальної дії та видачі позивачу, як спадкоємиці п`ятої черги, свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, у зв`язку із наявністю спадкоємця першої черги [PERSON] . Позивач зазначає, що оскільки вона є єдиним спадкоємцем за законом який прийняв спадщину після смерті померлої [PERSON] , а тому просить суд стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, залишок недоотриманої пенсії померлої [INFO] [PERSON] в розмірі 101776,94 грн. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Відповідачем на електронну адресу суду 05.03.2024 направлено відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки звернення спадкоємців з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , що передбачено статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, на теперішній час відсутні, також зазначив, що позовні вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки позивач не довів, що станом на час подання позову мав право на таке спадкування. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву по справі, до суду не направив. Третя особа, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О.В., будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймала, будь-яких пояснень стосовно заявлених вимог суду не надала. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] в смт. Ясинівка, м. Макіївка, Донецької області, Україна, померла баба позивачки [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.11.2022 Соборним відділом ДРАЦС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 71783415, виданого 14.03.2023 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В., після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , заведена спадкова справа за номером у реєстрі 70385769, за номером у нотаріуса 12/2023. На день смерті спадкодавця [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається, з недоотриманої пенсії за період з 19.03.2020 по 31.10.2022 у сумі 101776,94 грн., що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.04.2023, відповідно до матеріалів спадкової справи № 70385769. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. від 18.12.2023 було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після смерті її баби [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із наявністю спадкоємця першої черги- - [PERSON] ( [PERSON] ). Вирішуючи вказаній спір суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): - перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той із подружжя, який його пережив, та батьки; - друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; - третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; - четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; - п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування). Таким чином, в основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Разом з тим, відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно зі змістом указаної норми закону при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України №127/9778/17 від 24.06.2020 року, № 641/13649/14 від 21.11.2018, № 343/1821/16 від 16.01.2019, № 204/1272/16 від 07.02.2020. У відповідності до вимог ст.76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи встановлено, що померла [PERSON] є матір`ю батька позивачки [PERSON] - [PERSON] , а також померла перебуває у шлюбі з [PERSON] ( [PERSON] ), подружжя на момент смерті проживали спільно за однією адресою. Заповіту померла не залишила. Згідно відомостей з реєстру ДРАЦС, безпосередній доступ до якого має нотаріус, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відомості про смерть [PERSON] не зареєстровані. Таким чином, [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину в порядкуч.3 ст. 1268 ЦК України. Інформації щодо усунення від права на спадкування, а також про відмову від її прийняття [PERSON] матеріали справи не містять. Позивачка є спадкоємцем п`ятої черги та не подавала позову про зміну черговості спадкоємців, а також не зазначала що померла була у безпорадному стані та потребувала постійного догляду. Такі документи і не надані суду у ході судового розгляду даної цивільної справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача. Так, оскільки судом відмовлено позивачу в задоволені позову, а тому і стягнення витрат по сплаті судового збору за подання позивачем вказаного позову до суду, також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed