Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень щомісячно і до досягнення трирічного віку [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що 10.09.2022 між сторонами зареєстровано шлюб. [INFO] у сторін народився син Тімур, наразі сторони не проживають однією сім`єю більше року, так як розійшлися ще за місяць до народження сина. Шлюб розпався, шлюбні відносини не підтримують, шлюб існує формально, спільне господарство сторони не ведуть. Відповідач офіційно працевлаштований, а саме проходить службу в Збройних силах України на посаді медбрата-анестезиста, має постійний дохід і щомісячно отримує стабільне грошове забезпечення, але ніякої фінансової допомоги позивачу на її утримання та утримання сина не надає, має добрий стан здоров`я, інших утриманців не має, аліментів нікому не сплачує, може сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 4000,00 грн щомісячно до досягнення сином трьох років. На даний час, позивач знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, він потребує постійного її догляду в силу своїх фізіологічних потреб, позивач не має змоги працювати та забезпечити собі та дитині гідні умови життя. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 19.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.04.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати на утримання матері своєї дитини аліменти у розмірі 2000,00 грн, розгляд справи просить проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного пристрою відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частинами 1-4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 10.09.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1871. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, справа № 274/2363/24 від 18.04.2024 шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 18.12.2023 за №№ 2023/010334095, 2023/010333882 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у поданому до суду відзиві погоджується сплачувати аліменти на утримання матері до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку у розмірі 2000 грн. У постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до ч. ч. 2 та 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» регламентовано, що з 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 3028 грн. Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, яка, здійснюючи догляд за неповнолітньою дитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, враховуючи визначений державою розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, часткове визнання позову відповідачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень, оскільки така сума забезпечить баланс між потребами дружини та реальними можливостями відповідача щодо сплати аліментів на утримання дружини. При цьому слід зазначити, що термін сплати аліментів на утримання позивача є короткочасним, а саме: з дня звернення до суду, тобто з 18.03.2024, і до досягнення дитиною трьох років, а тому сплата аліментів у визначеному судом розмірі не може суттєво впливати на матеріальний стан відповідача. Також, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). V. Розподіл судових витрат На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial