Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

25.12.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: [PERSON] , про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебував у шлюбі, який було розірвано 20.05.2020 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області. Від спільного подружжя мають сина [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу від 07.04.2020 року у справі №486/509/20, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області, з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31.03.2020 року і до повноліття сина. Позивача матеріальне становище погіршилося, сімейний стан змінився, що на його думку є підставою для зменшення розміру аліментів, а саме: 03.08.2022 року він уклав шлюб з [PERSON] , від цього шлюбу у нього народилася донька [PERSON] , [INFO] . Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28.08.2023 року по справі №486/62/23 з позивача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; [PERSON] у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.01.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Отже, на підставі зазначеного рішення суду з нього щомісячно буде утримуватись близько 10000 гривень. За листопад 2023 року з його заробітної плати вже утримано 4583,75 грн. (16,67% від заробітної плати) на утримання [PERSON] та 4583.75 грн. (16,67% від заробітної плати) на утримання доньки [PERSON] . Крім того, за листопад 2023 року з його заробітної плати утримується заборгованість по аліментам у розмірі 2290,50 грн. (по аліментам на утримання [PERSON] ) та 22290,50 грн. (по аліментам на утримання доньки [PERSON] ), яка виникла через те, що аліменти стягуються з моменту подачі позову до суду. Цими коштами розпоряджається виключно [PERSON] , оскільки спільного господарства він з нею не ведуть. Згідно Звіту про здійсненні відрахування та виплати №2059 від 18.12.2023 року вбачається, що на утримання сипа [PERSON] за листопад 2023 року стягнуто у розмірі 6874,25 грн., що на 2300 гривень більше, ніж на утримання доньки. Просить суд врахувати, що його діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають в нерівних умовах, оскільки на утримання [PERSON] з нього стягуються аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку, а на утримання [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Вважає, що в даному випадку відбувається дискримінація по відношенню молодшої доньки [PERSON] , діти перебувають в не рівних умовах. Також зауважує, що після усіх відрахувань з його заробітної плані, яка становила в жовтні 2023 року - 37109,51 грн., фактично за жовтень 2023 року він отримав 7081,41 грн., що підтверджує погіршення його матеріального стану. За листопад нараховано заробітної плати 33199,08 грн., а фактично отримав після всіх відрахувань 1252,20 грн. Отже, на його проживання та забезпечення мінімальними потребами не залишається коштів взагалі, що вимусило його звернутися до суду. Із Звіту про здійсненні відрахування та виплати №2059 від 18.12.2023 розмір аліментів на користь відповідача в середньому становить 6000 грн. (1/4 частка) на місяць, а у разі зменшення розміру аліментів та стягнення їх у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), то розмір аліментів становитиме близько 4000 гривень, що в 1,5 рази більше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину. Тому, вважає, що у разі зменшення розміру аліментів права його сина [PERSON] ніяким чином порушені не будуть, забезпечення дитини буде на достатньому рівні. На підставі викладеного просить суд зменшити розмір аліментів із нього з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, та стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін із призначенням справи до розгляду в судовому засіданні (а.с. 29). 26.01.2024 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, у якому зазначає, що позовна заява є необґрунтованою. Так як, позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстровані та проживають за однією адресою. Твердження позивача про те що він з третьою особою не ведуть спільного господарства жодним доказом не підтверджено. Сама по собі обставина того, що розмір щомісячних аліментів позивач вважає таким, що не відповідає вимогам закону та його дитина від другого шлюбу знаходиться у дискримінаційних умовах, при рівності інших умов (вік, стан здоров`я, матеріальний стан) не може впливати на баланс рівності обов`язку батьків щодо дитини, а лише може бути стимулюючою обставиною для позивача вживати заходів щодо збільшення власних доходів. Окрім того, позивач посилається на те, що в порушення вимог законодавства, з нього стягується великий відсоток від його доходів в рахунок аліментів. Однак, відповідно до постанови та судового наказу вбачається, що розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства України, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. Крім того, розмір стягуваних аліментів за судовим наказом не є завищеним, - тому вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає, а відтак в задоволенні позову просить відмовити (а.с. 48-50). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, проте на адресу суду надали заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме: зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , на підставі судового наказу від 07.04.2020 року у справі №486/509/20, виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Також просять суд розглядати справу без участі позивача та представника. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяву, згідно якої зазначено, що просять зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/5 частки із всіх видів доходу [PERSON] з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини. Також просять суд розглядати справу без участі відповідача та представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак до суду надала заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнає, просить розглянути справу без її участі. Згідно з ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ч.3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.05.2020 року, справа №486/1895/19 (а.с. 12). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 27.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №203 (а.с. 13). Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.04.2020 року по справі №486/509/20 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 31.03.2020 року і до повноліття сина (а.с. 16). Також установлено, що після ухвалення судового наказу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з позивача [PERSON] змінився його сімейний та матеріальний стан. Так, 03.08.2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Южноукраїнському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №221. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 03.08.2022 року (а.с. 14). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 09.11.2022 року Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №207 (а.с. 15). Малолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28.08.2023 року по справі №486/62/23 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти, а саме: на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття; на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11.01.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років (а.с. 17-19). Згідно довідки №1889 від 06.11.2023 року, виданої ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Південноукраїнська АЕС» [PERSON] , зазначено, що він дійсно працює в ВП ПАЕС з 17.01.2018 року на посаді слюсар-ремонтник, якому з травня 2023 року по жовтень 2023 року була нарахована заробітна плата у розмірі 184080,76 грн., з яких: утримано з заробітної плати 88199,80 грн., сума фактично отриманої заробітної плати 95880,96 грн. (а.с. 20). Як вбачається із звіту про здійсненні відрахування та виплати №2058 від 18.12.2023 року, що з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом №486/509/20 від 14.05.2020 року за період з 01.06.2023 року по 30.11.2023 року стягнуто у розмірі 35817,58 грн. (25 % від заробітної плати), а саме за: червень 2023 року 5110,79 грн., липень 2023 року 5543,24 грн., серпень 2023 року 6147,02 грн., вересень 2023 року 4866,92 грн., жовтень 2023 року 7275,36 грн., листопад 2023 року 6874,25 грн. (а.с. 23). Згідно звіту про здійсненні відрахування та виплати №2057 від 18.12.2023 року, що з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом №486/62/23 від 11.09.2023 року за період з 01.06.2023 року по 30.11.2023 року стягнуто у розмірі 9434,96 грн. (16,67 % від заробітної плати), а саме за: жовтень 2023 року 4851,21 грн., за листопад 2023 року 4583,75 грн. (а.с. 21). Також, згідно звіту про здійсненні відрахування та виплати №2058 від 18.12.2023 року, що з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом №486/62/23 від 11.09.2023 року за період з 01.06.2023 року по 30.11.2023 року стягнуто у розмірі 9434,96 грн. (16,67 % від заробітної плати), а саме за: жовтень 2023 року 4851,21 грн., за листопад 2023 року 4583,75 грн. (а.с. 22). З звіту про здійсненні відрахування та виплати №2060 від 18.12.2023 року вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом №486/62/23 від 11.09.2023 року за період з 01.06.2023 року по 30.11.2023 року стягнуто у розмірі 4714,65 грн. (8,33 % від заробітної плати), а саме за: жовтень 2023 року 2424,15 грн., за листопад 2023 року 2290,50 грн. (а.с. 24). Згідно звіту про здійсненні відрахування та виплати №2061 від 18.12.2023 року зазначено, що з [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом №486/62/23 від 11.09.2023 року за період з 01.06.2023 року по 30.11.2023 року стягнуто у розмірі 4714,65 грн. (8,33 % від заробітної плати), а саме за: жовтень 2023 року 2424,15 грн., за листопад 2023 року 2290,50 грн. (а.с. 25). Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Положеннями статті 181 СК України зазначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан. Він одружився, у нього народилася донька, яка перебуває на його утриманні. Також на його утриманні перебуває дружина, яка не працює та доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням визначених ст. ст. 182, 183, 192 СК України обставин, суд вважає за необхідне врахувати, що після ухвалення судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.04.2020 року про стягнення аліментів змінився сімейний та матеріальний стан платника аліментів [PERSON] . Позивач одружився та у нього народилася донька, яка разом з дружиною перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, знаходяться на його утриманні згідно постанови Миколаївського апеляційного суду від 28.08.2023 року. Враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/5 частки із всіх видів доходу [PERSON] , суд вважає наведені позивачем обставини такими, що мають істотне значення та вбачає підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача за судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.04.2020 року у справі №486/509/20. Разом із тим, вирішуючи питання щодо часу, з якого будуть стягуватись аліменти у новому розмірі, суд враховує роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, визначених судовим наказом, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття дитини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в сумі 1073,60 грн. (а.с. 26), відшкодуванню на його користь не підлягає.

Outcome: approved