Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро», [PERSON] , про визнання недійсним розпорядження та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні суд з`ясував відношення сторін до позову. При вивченні\~ матеріалів\~ справи\~ встановлено,\~що представник\~відповідача Кам`янець-Подільської\~районної державної\~адміністрації Хмельницької\~області Ващук\~Н.В.направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує про їх задоволення Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивачка [PERSON] , в обґрунтування позовних вимог, зазначила, що після смерті чоловіка [PERSON] у 2011 році успадкувала право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у СГК спілки селян ім. Затонського с. Лисець Дунаєвецького району Хмельницької області на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2011 року. В свою чергу, право на земельну частку (пай) її чоловік успадкував після смерті своєї матері, [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2008 року, якій воно належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), Серії ХМ № 0354154, виданого Дунаєвецькою районною державною адміністрацією 14.04.1997 року на підставі Рішення Дунаєвецької райдержадміністрації № 58-р від 20.01.1997 року і зареєстровано в Книзі реєстрів Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 325 від 16.04.1997 року. 15.11.2011 року вона звернулась із заявою до Дунаєвцької районної державної адміністрації про виділення їй в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Сертифікату, Серії ХМ № 0354154 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 573166 від 19.07.2008 року та просила видати Державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до Розпорядження Дунаєвецької РДА № 780/2011-р від 01.12.2011 року їй було надано Дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), як спадкоємцю права на земельну частку (пай) відповідно до Сертифіката, Серії ХМ № 0354154. Приватним підприємством «Краяни» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки (паї) на території Лисецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № 3786, 698. На підставі вказаної технічної документації Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації № 566/2012-р від 14.09.2012 року, їй, як спадкоємиці права на земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату, Серії ХМ № 0354154, було надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну частку (пай) у двох ділянках № 386 площею 0,7494 га (рілля) та № 698 площею 0,1131 га (багаторічні насадження) на території Лисецької сільської ради за межами населеного пункту. Згідно вказаного Розпорядження видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, Серії ЯМ № 859182 від 05.11.2012 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, Договорів оренди землі від 05.11.2012 року за № 682187441002065, на підставі якого вона стала власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7494 га з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070; а також Державний акт на прав власності на земельну ділянку, Серії ЯМ № 859181, зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, Договорів оренди землі від 05.11.2012 року за № 682188441008036, на підставі якого вона стала власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6821884400:03:001:0033 площею 0,1131 га (садок). У 2013 році земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070 площею 0,7494 га вона передала в оренду ТОВ «Енселко Агро», представник якого влітку 2023 року повідомив, що її земельна ділянка з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070, повністю співпадає за контурами з земельною ділянкою, яка належить на праві власності іншій особі - [PERSON] . В січні 2024 року вона звернулася до державного реєстратора для здійснення державної реєстрації прав власності на свої земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який згідно рішення № 71408636 від 02.02.2024 року відмов їй у проведенні реєстраційних дій внаслідок наявних суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно відомостей, отриманих за результатом пошуку інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6821884400:03:004:0070 площею 0,75 га для ведення товарного сільськогосподарского виробництва, зареєстроване за [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, Серія ЯГ № 757892, виданого 14.03.2008 року Дунаєвецькою районною державною адміністрацією Хмельницької області. Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070 посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серії ЯГ № 757892 від 14.03.2008 року, що виданий на підставі Розпорядження Дунаєвецької районного державної адміністрації від 02.08.2007 року № 818/2007-р; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:001:0033 посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серії ЯГ № 767893 від 14.03.2008 року, що виданий на підставі розпорядження Дунаєвецької районного державної адміністрації від 02.08.2007 року № 818/2007-р. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070 зареєстроване за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 339625909 від 19.07.2023 року. Згідно додатку до Протоколу Списку реєстрації власників земельних часток (паїв), які взяли участь у розподілі земельних ділянок на території Лисецької сільської ради, їй було виділено земельні ділянки відповідно до проекту з номерами 386 (рілля) та 698 (сад). Однак, відповідно до Протоколу № 3 від 2006 року загальних зборів громадян - власників Сертифікатів Лисецької сільської ради Дунаєвецького району було затверджено Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Лисецької сільської ради. Відповідно до Додатку до даного Протоколу (Список реєстрації власників земельних часток (паїв), які взяли участь у розподілі земельних ділянок на території Лисецької сільської ради. ПОЛЕ)) [PERSON] було виділено земельну ділянку за номером 386 та земельну ділянку за номером 698 (САД). Отже, земельні ділянки, які надані їй у власність Розпорядженням Дунаєвецької РДА № 566/2012-р від 14.09.2012 року, були попередньо передані у власність [PERSON] на підставі Розпорядження Дунаєвецької РДА № 818/2007-р від 02.08.2007 року і повністю співпадають з лінійними замірами, контурами та описами меж земельних ділянок по Державних актах останнього. Таким чином, Дунаєвецька районна державна адміністрація, затверджуючи технічну документацію із землеустрою належним чином не перевірила її, що є однією із причин ухвалення протиправного рішення, внаслідок якого вона, як спадкоємець, в повній мірі не може реалізувати своє право власності на земельні ділянки, оскільки право власності на них зареєстроване за іншою особою - [PERSON] , тому, з метою реалізації права на отримання земельної ділянки на підставі Сертифікату просить скасувати Державні акти на право власності на земельні ділянки та Розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації, на підставі яких були видані дані державні акти на земельні ділянки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Кам`янець-Подільської\~районної державної\~адміністрації Хмельницької\~області Ващук\~Н.В.в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує про їх задоволення. \~ \~ \~ \~Представник третьої\~особи: ТОВ «Енселко Агро» Надольська А.В., в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , якого залучено в якості третьої особи, в судове засідання не з`явився, також направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , після смерті чоловіка [PERSON] [INFO] успадкувала право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у СГК спілки селян ім. Затонського с. Лисець Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВРН № 573166 від 09.11.2011 року, яке зареєстровано в реєстрі № 1-2684. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВКМ № 866790 від 19.07.2008 року, яке зареєстровано в реєстрі № 1-2798 право на земельну частку (пай) [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] . Право на земельну частку (пай) належало померлій [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0354154, виданого Дунаєвецькою районною державною адміністрацією 14 квітня 1997 року на підставі Рішення Дунаєвецької райдержадміністрації від 20 січня 1997 року за № 58-р і зареєстрованого в Книзі реєстрів сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 325 від 16.04.1997 року. 15 листопада 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до Дунаєвецької районної державної адміністрації із заявою про виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі Сертифікату, Серії ХМ № 0354154 від 14.04.1997 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, Серії ВРН № 573166 від 09.11.2011 року, яке зареєстровано в реєстрі № 1-2684 та видати Державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до Розпорядження Дунаєвецької РДА № 780/2011-р від 01.12.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), як спадкоємцю права на земельну частку (пай) відповідно до Сертифіката, Серії ХМ № 0354154 від 14.04.1997 року. В подальшому, приватним підприємством «Краяни» в 2012 році було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки (паї) на території Лисецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка № 3786, 698. На підставі вказаної технічної документації Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації № 566/2012-р від 14.09.2012 року, [PERSON] , як спадкоємиці права на земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату серії ХМ № 0354154 від 14.04.1997 року, було надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну частку (пай) у двох ділянках: № 386 площею 0,7494 га (рілля) та № 698 площею 0,1131 га (багаторічні насадження) на території Лисецької сільської ради за межами населеного пункту. На підставі вищевказаного Розпорядження видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, Серії ЯМ № 859182 від 05.11.2012 року, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 05.11.2012 року за № 682187441002065, на підставі якого [PERSON] стала власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,7494 га з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070; а також Державний акт на прав власності на земельну ділянку серії ЯМ № 859181, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 05.11.2012 року за № 682188441008036, на підставі якого вона є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 6821884400:03:001:0033 площею 0,1131 га (садок). Отже, відповідно до норм законодавства, яке діяло на час отримання земельних ділянок у власність, з моменту отримання Державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] набула права власника земельних ділянок, зокрема права володіти, користуватись та розпоряджатися своєю власністю. Позивачка [PERSON] в 2013 році передала в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070 площею 0,7494 га Товариству з обмеженою відповідальністю «Енселко Агро», яке влітку 2023 року повідомило їй про те, що її земельна ділянка з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070, повністю співпадає за контурами з земельною ділянкою, яка належить на праві власності іншій особі - [PERSON] . Для здійснення державної реєстрації прав власності на свої земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивачка [PERSON] звернулася до державного реєстратора, який прийняв рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 71408636 від 02.02.2024 року. Підставою для відмови в реєстрації стали наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: згідно відомостей, отриманих за результатом пошуку інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку за кадастровими номером 6821884400:03:004:0070 площею 0,75 га для ведення товарного сільськогосподарского виробництва зареєстроване за [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, Серії ЯГ № 757892, виданого 14.03.2008 року, видавник: Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області. Право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070 посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серії ЯГ № 757892 від 14.03.2008 року, виданого на підставі Розпорядження Дунаєвецької районного державної адміністрації від 02.08.2007 року № 818/2007-р; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:001:0033 посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серії ЯГ № 767893 від 14.03.2008 року, виданого на підставі розпорядження Дунаєвецької районного державної адміністрації від 02.08.2007 року № 818/2007-р. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 339625909 від 19.07.2023 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6821884400:03:004:0070 зареєстроване за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В матеріалах Додатку до технічної документації із землеустрою міститься копія Додатку до Протоколу Списку реєстрації власників земельних часток (паїв), які взяли участь у розподілі земельних ділянок на території Лисецької сільської ради, згідно якого [PERSON] було виділено земельні ділянки відповідно проекту з номерами 386 (рілля) та 698 (сад). Згідно Протоколу № 3 від 2006 року загальних зборів громадян, власників Сертифікатів Лисецької сільської ради Дунаєвецького району було затверджено Проект землеустрою, щодо організації території земельних часток (паїв) на території Лисецької сільської ради. Відповідно до Додатку до даного Протоколу (Список реєстрації власників земельних часток (паїв), які взяли участь у розподілі земельних ділянок на території Лисецької сільської ради. (ПОЛЕ)) [PERSON] було виділено земельну ділянку за номером 386 та земельну ділянку за номером 698 (САД), тобто земельні ділянки, які надані [PERSON] у власність згідно Розпорядження Дунаєвецької РДА № 566/2012-р від 14.09.2012 року, були попередньо передані у власність [PERSON] на підставі Розпорядження Дунаєвецької РДА № 818/2007-р від 02.08.2007 року. Згідно наявної інформації, лінійні поміри, контури та опис меж земельних ділянок по державних актах, які посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] , повністю співпадають з лінійними помірами, контурами та описами меж земельних ділянок по державних актах, які посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] , що підтверджується планами меж земельних ділянок. Статтею 198 ЗК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану. Згідно вимог ч.3 ст.103 ЗК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Тобто, погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами є обов`язковою складовою технічної документації на конкретну земельну ділянку і без такого погодження, технічна документації не може бути затверджена, зокрема, органом місцевого самоврядування. Проте, затверджуючи технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] , право власності на які посвідчуються Державними актами від 05.11.2012 року, Дунаєвецька районна державна адміністрація належним чином не перевірила технічну документацію, що є однією із причин ухвалення протиправного рішення. Отже, усе зазначене вище підтверджує те, що ухвалюючи Розпорядження № 566/2012-р від 14.09.2012 року Дунаєвецької районної державної адміністрації, в частині надання земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] , як спадкоємиці права на земельну частку (пай), посвідченого Сертифікатом, Серії ХМ № 0354154 від 14.04.1997 року в двох ділянках: земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,7494 га (рілля) та № 698 площею 0,1131 га (багаторічні насадження) на території Лисецької сільської ради за межами населеного пункту відповідач діяв не у спосіб та не в порядку, визначеному Конституцією та законами України, а відтак, наслідком таких рішень відповідача є порушення права власності [PERSON] на землю. Таким чином, позивачка, як спадкоємець права на земельну частку пай, має право на отримання земельної ділянки на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ХМ № 0354154, виданого Дунаєвецькою районною державною адміністрацією 14.04.1997 року на підставі рішення Дунаєвецької райдержадміністрації від 20.01.1997 року за № 58-р і зареєстрованого в Книзі реєстрів сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 325 від 16.04.1997 року, однак [PERSON] не може реалізувати право на отримання іншої земельної ділянки, так як фактично їй видано державні акти на право власності на земельні ділянки, тому з метою реалізації права на отримання земельної ділянки на підставі Сертифікату слід скасувати Державні акти на право власності на земельні ділянки та Розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації, на підставі яких були видані дані державні акти на земельні ділянки. Згідно Постанови Верховної Ради України № 1321 від 16.12.2020 року «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються» та Розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 16.01.2021 року № 132/2021-р «Про реорганізацію районних державних адміністрацій Хмельницької області» Дунаєвецька районна державна адміністрація Хмельницької області припинила виконання своїх повноважень. Повноваження, права та обов`язки Дунаєвецької районної державної адміністрації перейшли до Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації Хмельницької області. Згідно ст.14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст.125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі позивачу державного акта на право власності на земельну ділянку) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Між тим, в повній мірі реалізувати своє право власності на земельні ділянки [PERSON] не може, так як на земельні ділянки уже зареєстроване право власності за іншою особою [PERSON] . Згідно ст.ст.19,55 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтями 152, 155 Земельного Кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Велика Палата Верховного Суду визначила, що рішення органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права. Вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного права згідно зі ст.16 ЦК України, якщо фактично підставою для пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта власних повноважень (постанова КГС ВС від 30.05.2018 року у справі № 923/466/17). Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 Земельного Кодексу України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із частиною третьою статті 152 Земельного Кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України). Виходячи з положень ст.ст.8, 124 Конституції України, ст.ст.26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного Кодексу України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, ст.15 Цивільно-процесуального Кодексу України (у відповідних редакціях, які були чинними на час розгляду справи судами попередніх інстанцій), судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність підстав для задоволення позовної заяви, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved