Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 1 лютого 2022 року в сумі 23784 доларів США та 2\~068 євро. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 23 \~000доларів США та 2\~000 євро, які останній зобов`язувався повернути 1 серпня 2022 року. Незважаючи на неодноразові звернення, кошти повернуті не були. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Подала відзив, в якому зазначила, що розписка, надана позивачем, є чернеткою, при погодженні якої сторони планували в подальшому написати розписку при передачі коштів. Крім цього, вказана розписка є неякісною та в ній відсутній підпис відповідача. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2023 року у в даній справі відкрите провадження та справа призначена до підготовчого судового засідання на 26 жовтня 2023 року. 26 жовтня 2023 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 24 листопада 2023 року. 24 листопада 2023 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 25 грудня 2023 року. 25 грудня 2023 року підготовче судове засідання відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 12 січня 2024 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2024 року призначено справу до судового розгляду на 16 лютого 2024 року. 16 лютого 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному на 21 березня 2024 року. 21 березня 2024 року відкладено розгляд справи у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги до 19 квітня 2024 року. Протокольною ухвалою головуючого від 19 квітня 2024 року відкладено розгляд справи до 9 травня 2024 року надано час стороні відповідача для ознайомлення з клопотанням та висловленням своєї позиції. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 1 лютого 2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу 23\~000,00 доларів США та 2\~000 євро, які останній зобов`язувався повернути 1 серпня 2022 року, що підтверджується розпискою (а.с.12). Відповідачем сума\~позики в повному обсязі не повернута. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до частин першої і третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами. За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона -позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона -позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та Постанові Верховного Суду від 2 вересня 2020 року у справі №483/1953/16. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку 3% річних від суми 23\~000 доларів становить 784 долари США, від суми 2\~000 євро складає 68 євро. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене, відповідач належним чином не виконав умови договору, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню борг з урахуванням 3% річних в розмірі 23 784 долари США та 2068 євро. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що розписка являється чернеткою та не підтверджує передачу коштів, оскільки жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. Не зрозуміло чому чернетка знаходиться у позивача, а не була знищена при написанні нового варіанту розписки. Відсутність підпису не свідчить про недійсність розписки, оскільки відповідач засвідчила її написанням свого прізвища, ім`я та по батькові. 11 вересня 2023 року між адвокатським об`єднанням «Веріта Груп» та [PERSON] укладений договір про надання правової допомоги (а.с.13). З договору про надання правничої допомоги від 11 вересня 2023 року, визначено, що гонорар адвокатського об`єднання складає 15\~000,00 грн. (п.4.2) (а.с.13). Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 28 грудня 2020 року у справі 640/18402/19. Фактично позивач ставить питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, обсяг виконаних робіт, відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру витрат, стягненню підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9\~474 грн. 00 коп.

Outcome: approved