Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалась на те, що 20.07.2013 вони зареєстрували шлюб, від якого у них є троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] .. Вказала, що відповідач зловживав алкоголем, застосовав відносно неї фізичне насильство, поводився агресивно, погрожував, а також жорстоко поводився із дітьми. Зазначила, що на даний час спільні відносини між ними припинені, примирення неможливе. Тому просить розірвати шлюб. 09.02.2024 у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи з повідомленням сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній вказав, що враховуючи наявність 3 малолітніх дітей просив надати йому та відповідачу строк для примирення . Ухвалою від 15.03.2024 сторонам надано строк для примирення терміном на 2 місяці. , вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у відзиві вказав, що позов не визнає, на розірвання шлюбу не згідний. Згідно із ч.5\~ст.279\~ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши заяву позивача у позові, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №189 (а.с.9). Від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітні діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.6,7,8). Судом встановлено, що сімейне життя в сторін не склалося, вони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Після строку на примирення сторони не примирились. З точки зору сімейного законодавства шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді чоловіка та жінки, однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Виходячи з\~обставин справи,\~ умов\~проживання сторін\~та взаємовідносин\~у шлюбі,\~небажання позивача\~продовжувати шлюб,\~суд приходить\~до висновку,\~що сім`я\~сторін \~поновлена бути\~не може,\~а тому\~ шлюб між ними слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, судом ураховано наступне. Згідно із ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із\~ч.ч.1,2\~ст.137\~ЦПК України\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.4 ст.137\~ЦПК України розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт;\~4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. Згідно із\~ п.1\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Представник позивача надав копії договору про надання правничої допомоги від 14.12.2023, акту про прийняття-передачу наданих послуг від 17.01.2024 та платіжної інструкції, згідно із яким загальна вартість витрат на оплату послуг адвоката становить 2000 грн.. Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності\~\~розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат\~\~зі\~\~складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, а також визнання відповідачем розміру судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. згідно із наданої квитанції.

Outcome: approved