Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

[PERSON] з звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач в своїй позовній заяві зазначала, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них в відповідачем [INFO] народився син - [PERSON] . Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2012 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2018 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. За вказаним рішенням суду, було відкрито виконавче провадження № 72082725. Не заважаючи на те, що відповідач позов визнав у розмірі 1200 грн., останній почав сплачувати аліменти на утримання сина лише у липні 2023 року. В результаті цього у відповідача виникла заборгованість у розмірі 83814 грн. 36 коп., що підтверджується відповідним розрахунком. Станом на сьогодні розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2018 року є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат. Їхній син проживає разом з нею, що підтверджується актом про обстеження житлово-побутових умов. Відповідно до медичного Висновку №163 про дитину інваліда віком до 18 років виданого консультативно-діагностичним відділенням центру «Дитячої лікарні» Броварської центральної районної лікарні Київської області, їхній син має захворювання (паталогічний стан) - аномалії розвитку обох кінцівок передпліччя. Згідно із медичної карти хворого денного стаціонару очного відділення Київської обласної клінічної лікарні та виписки денного стаціонару, яка видана Комунальним закладом Київської обласної ради Київською обласною клінічною лікарнею (Офтальмологічне відділення), дитина має діагноз апізомітропія, гіперметропія, амбліопія лівого ока, і тому потребує додаткових витрат на лікування. Також їхній з відповідачем син навчається в сьомому класі, і відвідує додаткові курси: математика та англійська мова. Загалом, щотижня вона витрачає 1000 грн. на додаткові заняття. На даний момент вона не має змоги повноцінно працювати, оскільки дитина постійно потребує сторонньої допомоги, в той же час власними силами, намагається матеріально забезпечувати, доглядати та виховувати малолітнього сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на нею законом, які необхідні для належного утримання їхнього з відповідачем сина. Станом на сьогодні аліменти з урахуванням індексації становлять 1416,50 грн., при цьому середній розмір заробітної плати по регіону проживання відповідача становить 10880 грн. Тобто, стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/3 частини його заробітку не буде завищеним і відповідатиме інтересам їхнього сина та забезпечить йому гармонійний розвиток та належне матеріальне забезпечення. Посилаючись на викладене, просила суд змінити спосіб стягнення розміру аліментів, що стягується з відповідача на її користь з твердої грошової суми в розмірі 1200 грн. на 1/3 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала просила про їх задоволення в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,заяв про розгляд справи без його участі, або відкладення справи до суду не подавав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до акту підтвердження матеріальних умов, складеного депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області Батюком С.І. від 03 січня 2024 року, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Син знаходиться на повному утриманні матері, батько не приймає участі у матеріальному забезпеченні сина. [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом до 18 років, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] . Відповідно до медичного Висновку №163 про дитину інваліда віком до 18 років, виданого консультативно-діагностичним відділенням центру «Дитячої лікарні» Броварської центральної районної лікарні Київської області, [PERSON] має захворювання (паталогічний стан) - аномалії розвитку обох кінцівок передпліччя. Згідно виписки денного стаціонару, яка видана Комунальним закладом Київської обласної ради Київською обласною клінічною лікарнею №1 (Офтальмологічне відділення), дитина має діагноз апізомітропія, гіпермотропія, амбліопія лівого ока, і тому потребує додаткових витрат на лікування. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] , на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2012 року. Стягнуто із [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто з [INFO] по 17 листопада 2028 року, на користь матері дитини - [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача, з урахуванням норм чинного законодавства, а також з розрахунку на одну дитину, підлягає зміні з 1200 грн. на 1/4 частину від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до повноліття дитини. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial