Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі він перебував у шлюбі, який був зареєстрований 28 червня 2008 року. Однак подружнє життя між ними не склалося і згідно рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2012 року у справі № 2-23/12, шлюб між ними було розірвано. 29 грудня 2008 року відповідач народила дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що Виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області в Книзі реєстрації народжень 12 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за №03. Вказав, що дитина [PERSON] була зачата до укладення шлюбу, батьком дитини був записаний він - [PERSON] , оскільки на момент народження дитини вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказав, що він дізнався, що не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , між ними відсутнє кровне споріднення, тому він змушений звернутися до суду з позовом про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить виключити з граф розділу «Відомості про батька дитини» актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , за №03 від 12 січня 2009, який складено Виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, записи про нього, громадянина України, [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , як батька дитини [PERSON] та стягнути на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№3341 від 23.05.2024 (а.с.198), в якій просить суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовими повістками із рекомендованими повідомленнями, вих.№0600264887892, де зазначено про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Снітко В.А., який діє на підставі Ордера серії АВ №1051553 від 18.04.2023 у судове засідання не зявився, так як згідно заяви від 28.11.2023 за вхід.№7128 (а.с.96) договір №08 від 07.03.2023 між ним та [PERSON] було розірвано 10.09.2023. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Суду надано заяву вх..№3306 від 22.05.2024 (а.с.196) за підписом в.о.начальника відділу Гонтарик І., в якій вона просить справу розглянути без її участі на розгляд суду. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи та не з`явилася в судове засідання, не повідомила суд про причини своєї неявки, тому суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Заяви, клопотання: клопотання позивача про проведення експертизи (а.с.21); клопотання відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату (а.с.31); заява представника відповідача про проведення підготовчого засідання без його участі (а.с.48); заява позивача про розгляд справи без його участі (а.с.76); заяви представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с. 18, 37, 43 92, 172, 179,196); заява представника відповідача про неможливість його участі у справі (а.с.96); заява позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с.198). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого провадження (а.с.16); призначення судової медико-генетичної експертизи, зупинення провадження у справі (а.с.51-52); поновлення провадження у справі (а.с.70); прийняття справи до свого провадження, призначення підготовчого засідання (а.с.83-85); витребування доказів (а.с.102-103); призначення судової медико-генетичної експертизи, зупинення провадження у справі (а.с.104-106); поновлення провадження (а.с.169); закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а.с.181-182), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Із копії паспорта громадянина України виданого 03.10.2015 судом встановлено, що [INFO] в селі Писарівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.4-5). Із копії свідоцтва про народження виданого 18.10.2011 встановлено, що [INFO] в с.Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.02.2012 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище [PERSON] залишено « [PERSON] » (а.с.8). Із висновку експерта №СЕ-19/102-23/21935-БД від 06.03.2024судом встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , біологічною матірю якого є [PERSON] , [INFO] , виключається (а.с.146-166). Частиною 1 статті 133 СК України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із частинами 1-3 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За змістом ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Підпунктом 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, передбачено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За змістом ч.1 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 8 вказаної Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, §34, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Наведені вище правові висновки узгоджуються із правовим позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 квітня 2021 року по справі №676/1200/20, від 22 квітня 2021 року по справі №524/265/20, від 19 травня 2021 року по справі №363/2884/18, від 19 травня 2021 року по справі №207/789/19, від 14 червня 2021 року по справі №532/1348/19, від 24 листопада 2021 року по справі №761/27802/19, від 22 грудня 2021 року по справі №219/371/19, від 19 січня 2022 року по справі №477/267/20, від 29 квітня 2022 року по справі №201/6658/18, від 25 травня 2022 року по справі №591/5391/18, від 15 червня 2022 року по справі №727/222/20, від 13 липня 2022 року по справі №201/6130/19, від 22 серпня 2022 року по справі №559/2087/18. Із доводів позивача встановлено, що в момент реєстрації його як батька дитини [PERSON] не знав, що він не є його біологічним батьком, оскільки на той час перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем та проживав з нею однією сім`єю як чоловік та жінка і лише нещодавно, дізнався про цей факт. Оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме: стягнення судового збору та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки позивач на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ч.1 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок, на момент подання позову. Судом встановлено, що Вінницьким НДЕКЦ МВС України на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.11.2023 за клопотанням позивача проведено судову експертизу та складено висновок №СЕ-19/102-23/21935-БД від 06.03.2024. Відповідно до рахунку від 06.02.2024 до висновку експерта №№СЕ-19/102-23/21935-БД від 06.03.2024вартість проведення молекулярно-генетичного дослідження становить 17472,82 грн., які було сплачено позивачем, тому відповідно до ст.ст.139, 141 ЦПК України суд має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 17472,82 грн. витрат за проведення експертизи.

Outcome: approved