Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В. (далі - третя особа-1), [PERSON] (далі - третя особа-2), державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. (далі - третя особа-3), про визнання договорів купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування державної реєстрації, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив суд: 1.Визнати недійсними: -договір купівлі-продажу від 09.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3016; -договір купівлі-продажу від 09.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3019; -договір купівлі-продажу від 10.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3022; -договір купівлі-продажу від 10.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3020. 2.Скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вище зазначене майно. 3.Витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] вище зазначене майно. 4.Стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] був власником квартир [ADDRESS] . Йому стало відомо про продаж належних йому квартир відповідачу [PERSON] за договорами купівлі-продажу, які він не підписував і участі в їх укладенні не брав. Позивач стверджує, що оспорювані договори купівлі-продажу квартир не відповідають вимогам закону, а тому наявні правові підстави для визнання їх недійсними, у результаті чого звернувся до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. 20 вересня 2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами позовного провадження в загальному порядку. 08.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив із викладенням заперечень. 21.12.2021 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 21.12.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та витребування доказів. 29.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. 08.02.2022 на адресу суду від представника третьої особи-2 [PERSON] - адвоката Сирка Д.О. надійшли пояснення. Ухвалою суду від 14.02.2022 клопотання представника позивача про призначення судово-почеркознавчої експертизи - задоволено частково. Призначено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В., [PERSON], державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації судово-почеркознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 22.08.2022 поновлено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет пору Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В., [PERSON], державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 03.11.2022 клопотання представника відповідача про витребування доказів - задоволено. Витребувано від державного нотаріуса Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцина О.В. оригінали договорів купівлі-продажу квартир №,[ADDRESS] від 09.07.2007р. укладених між [PERSON] та [PERSON] , реєстраційні номери 3016, 3019, 3022, 3020. 14.12.2022 на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшла відповідь, згідно якої ухвала суду про призначення судово-почеркознавчої експертизи від 14.02.2022 - залишена без виконання (не сплачена вартість експертизи). 02.02.2023 на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшла відповідь, згідно якої виконання ухвали про витребування доказів від 03.11.2022 - залишена без виконання. 27.02.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову. Ухвалою суду від 28.02.2023 прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет пору Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В., [PERSON], державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації. Ухвалою суду від 28.02.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано від державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. копії паперових та електронних матеріалів та документів реєстраційної справи з реєстраційних дій 17.08.2021р. за договорами купівлі-продажу від 09.07.2007 року квартир 19, 20 та від 10.07.2007 року квартир [ADDRESS] , зокрема паперові та електронні копії договору купівлі-продажу квартир №, [ADDRESS] від 09.07.2007р. та 10.07.2007р. укладених між [PERSON] та [PERSON] , реєстраційні номери 3016, 3019, 3022, 3020. Ухвалою суду від 28.02.2023 клопотання представника відповідача про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформацію щодо наявності реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , і.п.н. [NUMBER] . 21.03.2023 на адресу суду від державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. надійшла відповідь на виконання вимог ухвали суду від 28.02.2023. 10.03.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на нову редакцію позовної заяви із викладенням заперечень на неї. Ухвалою суду від 29.08.2023 клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, а саме: копії електронних матеріалів реєстраційної справи з реєстраційних дій за договорами купівлі-продажу від 09.07.2007 року квартир 19,20 та від 10.07.2007 року квартир [ADDRESS] , у тому числі в електронному вигляді наданих реєстратору для проведення реєстраційних дій договорів купівлі-продажу вказаних квартир, між [PERSON] та [PERSON] , реєстраційні номери 3016, 3019, 3022, 3020, проведених державним реєстратором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. 15.09.2023 на адресу суду від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради надійшла відповідь на виконання вимог ухвали суду від 29.08.2023. Ухвалою суду від 24.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про допит свідків у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет пору Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В., [PERSON], державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна, скасування державної реєстрації. 10.11.2023 на адресу суду від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради надійшла відповідь на виконання вимог ухвали суду від 29.08.2023. Ухвалою суду від 30.01.2024 клопотання експертів Н.Кириленко, І.Білоус №21207/21208/22-32 - задоволено частково. Клопотання представника позивача про призначення судової технічно-почеркознавчої експертизи - задоволено частково. Призначено у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В., [PERSON], державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна, скасування державної реєстрації - комплексну судову почеркознавчу та технічну експертизу. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 20.02.2024 на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшла відповідь, згідно якої відсутня можливість проведення комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи. Ухвалою суду від 20.02.2024 поновлено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В., [PERSON] державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування державної реєстрації та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 26.03.2024 закрито підготовче провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет пору Державний нотаріус Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіцин О.В., [PERSON], державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В., про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування майна, скасування державної реєстрації. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Як вбачається із позовної заяви, [PERSON] був власником: - квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2005 року укладеного між Компанією «ФАЙЕНЕНШІАЛ ЕНД ДЖУРІДІКАЛ СЕРВІСІЗ, Л.Л.С.", (Товариство з обмеженою відповідальністю штату Делавер) та [PERSON] , за 190150,00 грн., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрованими в реєстрі № 4309; - квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2005 року укладеного між Компанією «ФАЙЕНЕНШІАЛ ЕНД ДЖУРІДІКАЛ СЕРВІСІЗ, Л.Л.С.", (Товариство з обмеженою відповідальністю штату Делавер) та [PERSON] , за 190750,00 грн., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрованими в реєстрі № 4311; - квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2005 року укладеного між Компанією «ФАЙЕНЕНШІАЛ ЕНД ДЖУРІДІКАЛ СЕРВІСІЗ, Л.Л.С.", (Товариство з обмеженою відповідальністю штату Делавер) та [PERSON] , за 163500,00 грн., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрованими в реєстрі № 4313; - квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2005 року укладеного між Компанією «ФАЙЕНЕНШІАЛ ЕНД ДЖУРІДІКАЛ СЕРВІСІЗ, Л.Л.С.", (Товариство з обмеженою відповідальністю штату Делавер) та [PERSON] , за 483000,00 грн., посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П., зареєстрованими в реєстрі № 4307. Як зазначає позивач, йому стало відомо про продаж належних йому квартир відповідачу [PERSON] за договорами купівлі-продажу, які він не підписував і участі в їх укладенні не брав: -договір купівлі-продажу від 09.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , за 15000,00 грн., між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за№ 3016; -договір купівлі-продажу від 09.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , за 16000,00 грн., між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за№ 3019; -договір купівлі-продажу від 10.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , за 13000,00 грн., між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3022; -договір купівлі-продажу від 10.07.2007 року, квартири [ADDRESS] , за 14000,00 грн., між [PERSON] та [PERSON] , укладений у місті Краснодон Луганської області та посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В., зареєстрований в реєстрі за № 3020. Реєстрація права власності [PERSON] на квартири [ADDRESS] проведена 17.08.2021 року державним реєстратором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко A.B., а вже 18.08.2021 року ця ж нотаріус, як державний реєстратор зареєструвала обтяження на ці квартири, які були передані в іпотеку за договорами позики між [PERSON] та [PERSON] . Позивач стверджує, що оспорювані договори купівлі-продажу квартир не відповідають вимогам закону, оскільки він, як власник, участі в їх укладенні не брав, особисто не підписував оспорювані договори, повноваження на це в установленому законом порядку іншій особі не надавав, що свідчить про відсутність його волі на укладення з [PERSON] договорів купівлі-продажу квартир 19 , 20 , 21 , [ADDRESS] , а тому наявні правові підстави для визнання їх недійсними. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Обмеження у здійсненні прав конкретного власника полягає у звуженні того обсягу прав яким загальна норма закону наділяє усіх власників. Це не є загальна норма, а виняткова ситуація, яка може бути наслідком неправомірної поведінки власника. Приписами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття 657 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 19, 20 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину. Крім цього, статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. У постанові Верховного Суду від 22.10.2020 по справі № 752/11904/17, провадження № 61-14959св19 з питання застосування стаття 388 ЦК України висловлена правова позиція відповідно до якої Цивільним кодексом України передбачено як одні зі способів захисту порушених прав віндикація або реституція. Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконно володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. Відтак, особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу рухомого або нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14- 208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача \подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки, позивачем не доведено, що оспорювані договори купівлі-продажу квартир не відповідають вимогам закону, та він, як власник, участі в їх укладенні не брав, особисто не підписував оспорювані договори, повноваження на це в установленому законом порядку іншій особі не надавав, що свідчить про відсутність його волі на укладення з [PERSON] договорів купівлі-продажу квартир [ADDRESS] , а тому - позовні вимоги в частині визнання недійсними договорів, зареєстрованими в реєстрі за № 3016, № 3019, № 3022, № 3020 - задоволенню не підлягають. Також, позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на вище зазначене майно та витребування у [PERSON] на користь [PERSON] вище зазначеного майна є похідними від основної вимоги про визнання недійсними даних договорів - тому також задоволенню не підлягають. Таким чином, з огляду на вказані положення закону, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що оспорювані договори купівлі-продажу квартир не відповідають вимогам закону, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed