Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] .. Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 12.04.2022 року видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою [ADDRESS] , загальною площею 55,2 кв.м, житловою площею 38,2 кв.м, які належали спадкодавцю на підставі договору купівлі- продажу від 15.07.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І., реєстр. № 1819. Заповіт [PERSON] не залишав. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є діти померлого [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і мати [PERSON] . Отже кожному із спадкоємців належить по 1/3 частки спадкового майна. На підставі заяви [PERSON] , Лиманською державною нотаріальною конторою Одеської області 10.08.2022 року заведена спадкова справа № 174/2022, номер у спадковому реєстрі 69559982. На звернення [PERSON] до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області з проханням видати дітям спадкодавця [PERSON] і [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно, їй відмовлено і роз`яснено право вирішувати це питання в судовому порядку, так як необхідно встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є батьком [PERSON] і [PERSON] тому, що на момент народження дітей позивачка не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і в свідоцтвах про народження дітей запис про батька здійснений за її заявою, тобто запис про батька дітей у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] , [PERSON] має юридичне значення, потрібно позивачці для оформлення спадщини на дітей. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З 2010 року [PERSON] проживала з [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Одеси, у своїх батьків [PERSON] , 1971 року народження та [PERSON] , 1964 року народження, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] і [PERSON] , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, у них був спільний побут та бюджет. Саме від [PERSON] вона завагітніла та народила від нього 03.11.2014 року два сина [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] забрав її з дітьми з пологового будинку, привіз до її батьків, де вони всі разом продовжили проживати. Потім, щоб прогодувати сім`ю, поїхав на заробітки, допомагав позивачці матеріально утримувати дітей, надсилав продукти харчування, одяг, визнавав дітей, як своїх рідних, любив та утримував їх. Сторони спільно з [PERSON] виховували і утримували дітей. Батьком [PERSON] і [PERSON] є [PERSON] , однак у свідоцтвах про їх народження у графі батько записано [PERSON] . Запис про батька було зроблено з слів [PERSON] , так як вона не перебувала у шлюбі з [PERSON] .. Оскільки спільна заява батька та матері про запис [PERSON] батьком дітей була відсутня, так як він не мав змоги піти разом з позивачкою до віддділу ДРАЦС, їхні діти були зареєстровані за її заявою. У свідоцтві Серія [NUMBER] про народження [PERSON] в графі «Батько» було записано прізвище позивачки « [PERSON] », а ім`я та по-батькові батька за вказівкою [PERSON] , актовий запис 371. Такі ж відомості зазначені в свідоцтві Серія [NUMBER] про народження [PERSON] , актовий запис № 372. Тому вона вимушена з даним позовом звернутися до суду. Ухвалою суду від 20.03.2024 року провадження по справі було відкрито в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 07.05.2024 року підготовче судове засідання по справі було закрито та призначено справу до розгляду на 21.05.2024 року з викликом в судове засідання свідків. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Кічук Ірина Геннадіївна в судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, а саме щодо встановлення факту батьківства. В іншій частині позовні вимоги просили суд залишити без розгляду про що подали до суду заяву до початку розгляду справи по суті. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію позивачки та її представника. Третя особа:\~представник Березівського\~відділу\~державної реєстрації\~актів\~цивільного\~стану у\~\~Березівському районі\~\~Одеської області\~\~Південного міжрегіонального\~управління\~Міністерства\~юстиції (\~м.\~Одеса\~) в судове\~засідання не\~з`явився,\~ але до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги позивачки підтримує. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судовому засіданні підтвердили, що вони спілкувалися з позивачкою, коли вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , бачили, як у них народились діти, як [PERSON] визнавав [PERSON] і [PERSON] своїми синами, дбав про їх розвиток, забезпечував їхню сім`ю усім необхідним, займався вихованням дітей, підтвердили наявність сімейних зв`язків між позивачкою [PERSON] та померлим [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вислухавши сторони та свідків, оглянувши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Згідно пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України) Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ч.4, 5 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. З ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України). Згідно ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з п. 15 абз. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтво про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В силу абз.1 п.15 вказаної Постанови Пленуму ВСУ суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Пунктом 9 вказаної Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Данні обставини підтверджуються показами позивача, її представника, відповідача, свідків, матеріалами справи, а саме: копією паспорта [PERSON] ( а.с. 9 ), копією картки платника податків [PERSON] ( а.с. 10 ), копією Витягу про місце реєстрації [PERSON] ( а.с. 11 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 12 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 13 ), копіями Витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 14, 15 ), Повними Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану про народження дітей ( а.с. 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 ), копією інформаційного листа Державного нотаріуса Лисак Альони ( а.с. 24 ), копією Договору купівлі продажу ( а.с. 25, 26 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 27 ), копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с. 28 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 29 30 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 31 32 ), копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] ( а.с. 33 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 34 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 35 ), фото ( а.с. 37 ). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130\~СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог\~статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей\~77,\~78,\~79,\~80\~цього ж\~Кодексу\~вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Надані докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення, не вбачається. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначає, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст. 6 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивіль\-ного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Так 21.05.2024 року позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кічук І.Г. до початку розгляду справи по суті подали до суду заяву про залишення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування без розгляду. В судовому засіданні позивачка, її представник та відповідач не заперечували проти залишення частини позовних вимог без розгляду. Таким чином, враховуючи позицію сторін по справі, щодо залишення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування без розгляду, суд вважає що подана заява підлягає задоволенню, оскільки не порушує прав сторін.

Outcome: partial