Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

В грудні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з березня 2016 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з грудня 2018 року вони припинили спільне проживання та розірвали відносити, дитина залишилася проживати з матір`ю. З 2018 року відповідач ніяким чином не піклується про дитину, остання перебуває на повному утриманні позивача. Позивач не чинила будь-яких перешкод відповідачу для виконання покладених законом батьківських обов`язків. Він свідомо перестав займатися вихованням дитини. Не піклується про її життя та здоров`я, матеріально не утримує. Не цікавиться розвитком та освітою [PERSON] , не переймається та зовсім не проявляє заінтересованості в її подальшій долі. Не цікавиться успіхами, станом здоров`я, що негативно впливає на фізичний розвиток [PERSON] як складову виховання. Відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу [PERSON] . Будь яких перешкод для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків не існує, він свідомо ухиляється від виконання цих обов`язків. Враховуючи інтереси дитини, просить позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.01.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.03.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в ньому просить задовольнити. Додатково суду пояснила, що з шестимісячного віку відповідач доньку не бачив. Він поїхав в Корею на заробітки. В 2019 році вона його випадково зустріла в місті і запросила в гості до дитини. Це єдиний раз коли він бачив дитину. Після того жодного разу не приходив не телефонував, не намагався зв`язатися іншим шляхом, долею та життям доньки не цікавився. Його батьки до онуки не виявляють жодного інтересу, обізнані про місце мешкання. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки, у ВДВС відкрито виконавче провадження. Усі батьківські обов`язки відносно [PERSON] виконує вона, дитина взагалі не знає біологічного батька. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.21, 31, 63, 64, 65). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню (а.с.66, 67). Суд на підставі ст.ст.178, 223, 280-281 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку, за згодою позивача. Вислухавши пояснення позивача та покази свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з березня 2016 року по кінець 2018 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6,9). З витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). З акту обстеження умов проживання №155 складеного 28.11.2023 року та №40 складеного 07.02.2024 року комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Приютівської селищної ради, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , з мамою [PERSON] , вітчимом [PERSON] , та сестричкою [PERSON] та Братиком [PERSON] . В помешканні наявні усі зручності необхідні для виховання та розвитку дітей. будинок обладнаний усім необхідним для проживання та навчання дітей. Стосунки в родині доброзичливі (а.с.17, 47). Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/1505/22 від 17.06.2022 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 02.06.2022 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.16). З довідки Користівського ліцею Приютівської селищної ради №189 від 24.11.2023 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є здобувачем освіти 1 класу. Батько учениці жодного разу не долучався до освітнього процесу, у закладі її вихованням та навчанням не цікавився, не відвідував батьківські збори (а.с.12, 13). Згідно психологічного висновку №313/04 від 28.11.2023 року складеного КУ «Центр надання соціальних послуг Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області» на підставі консультування проведеного 24.11.2023 року з [PERSON] , [INFO] , під час бесіди [PERSON] відповідала на поставлені запитання. Вона розповіла про свою родину, друзів та школу. Зі слів дівчини вона проживає разом з мамою, татом, сестрою, бабусею та дідусем. Відносини в родині довірливі Родина повністю задовольняє потреби дівчини у вихованні, розвитку та навчанні. При обговоренні спогадів дитинства дівчина нічого не розповіла про біологічного батька. Той проміжок часу, коли він проживав разом з сім`єю, дівчина не пам`ятає. В її свідомості вітчим і є її рідним батьком, який завжди був поруч. Дівчина не підтримує ніяких зв`язків з біологічним батьком, не отримує подарунків та не знає про його існування (а.с.15). Свідок [PERSON] , мати позивачки, суду показала, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу не довгий період часу. В цей період у них народилася донька [PERSON] . Відповідач часто їздив на заробітки до м. Київ. Коли дитині виповнилося 5-6 місяців, [PERSON] поїхав до Кореї на заробітки, відносини між сторонами припинилися. Коли [PERSON] виповнилося трохи більше року, [PERSON] прийшов її навідати, приніс фруктів, трохи погрався і пішов. Після цього не приходив жодного разу. Сторони не сварилися, їх стосунку просто зійшли нанівець. Після того вона бачила його декілька разів, вони навіть не віталися, він жодного разу не запитував про дитину. [PERSON] вітчима називає батьком, який фактично виконує обов`язки батька. Свідок [PERSON] , тітка позивача, суду показала, що з 2020 року почала постійно мешкати в Олександрійському районі. З цього часу тісно спілкується з родиною позивача та часто буває у гостях. [PERSON] жодного разу у них не бачила. В її присутності [PERSON] розмовляла по телефону з [PERSON] , запрошувала навідати дитину, він так і не з`явився. У її присутності дитина біологічного батька не згадувала. На родинних святах відповідач жодного разу не був присутній. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування надав висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Приютівської селищної ради №31 від 22.02.2024 року, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.35-36). У висновку відображено, що [PERSON] тривалий час не проживає з дитиною, не спілкується з нею, не приймає участі в її вихованні, не цікавиться успіхами в навчанні, не відає з днем народження та святами. На засіданні комісії вважаючи досліджені факти свідомого ухилення та невиконання [PERSON] батьківських обов`язків достатніми, орган опіки визнав за доцільне позбавити останнього батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . З метою з`ясування думки батька з даного питання, працівники служби у справах дітей викликали відповідача на засідання комісії, але останній не з`явився, будь яких заяв чи звернень з даного питання до комісії з питань захисту прав дитини не надходило. Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved