Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] \~ звернувся\~до суду\~з позовною\~заявою до\~Приватного підприємства\~імені Зубковського,\~третя особа\~ державний\~реєстратор прав\~на нерухоме\~майно виконавчого\~комітету Решетилівської\~міської ради\~Полтавської області\~Верховод К.В.,\~про визнання\~договору оренди\~земельної ділянки\~припиненим,\~скасування державної\~реєстрації права\~оренди та\~стягнення заборгованості.\~Свій позов\~мотивував тим,\~що [PERSON] \~є власником\~земельної ділянки\~площею 1,884\~га за\~кадастровим номером\~5323289600:00:001:0031,\~розташованої на\~території Ярмаківської\~сільської ради\~Миргородського району\~Полтавської області.\~26.12.2016\~року між\~ [PERSON] \~з одної\~сторони та\~ПП імені\~Зубковського з\~другої сторони\~-\~було укладено\~Договір оренди\~земельної ділянки\~за кадастровим\~номером 5323289600:00:001:0031,\~який зареєстровано\~15.09.2017\~року;\~номер запису\~про інше\~речове право:\~22422917.\~У порушення\~вимог п.\~4.2.\~Договору,\~Орендарем не\~оплачується користування\~земельною ділянкою\~з 01.01.2022\~року,\~що є\~істотним порушенням\~прав Орендодавця,\~орендар мав\~обов`язок\~оплатити користування\~земельною ділянкою\~за 2022\~рік до\~15\~січня 2023\~року.\~На сьогоднішній\~день прострочення\~орендної плати\~за користування\~земельною ділянкою\~у 2022\~році становить\~більше шести\~місяців,\~що надає\~Орендодавцю право\~розірвати Договір\~в односторонньому\~порядку на\~підставі п.\~8.6.\~Договору.\~У зв`язку\~із простроченням\~орендної плати\~за 2022\~рік протягом\~шести місяців\~на підставі\~п.\~8.6.\~Договору,\~орендодавець [PERSON] \~реалізував своє\~право на\~односторонню відмову\~від Договору\~оренди земельної\~ділянки за\~кадастровим номером\~5323289600:00:001:0031,\~який зареєстровано\~15.09.2017\~року;\~номер запису\~про інше\~речове право:\~22422917,\~та 31.10.2023\~року відповідачеві\~направлено цінним\~листом із\~описом вкладення\~за трек-номером\~3760069139065\~повідомлення про\~односторонню відмову\~від договору\~оренди земельної\~ділянки,\~який є\~припиненим 31\~жовтня 2023\~року,\~а також\~претензію щодо\~необхідності сплати\~заборгованості за\~Договором. 02.11.2023 року відповідачем отримано вказаний лист, проте жодних дій щодо виплати заборгованості за договором відповідач не вчинив та не надав відповідь на отримані претензію та повідомлення про односторонню відмову від договору. З метою припинення права оренди земельної ділянки у зв`язку із односторонньою відмовою від договору позивач\~звернувся до\~державного реєстратора\~прав на\~нерухоме майно\~виконавчого комітету\~Решетилівської міської\~ради Полтавської\~області Верховода\~Костянтина Вікторовича\~із заявою\~за реєстраційним\~номером 58374189\~від 06.12.2023\~року.\~12.12.2023\~року державним\~реєстратором відмовлено\~у проведенні\~реєстраційних дій\~у зв`язку\~із необхідністю\~встановлення факту\~припинення договору\~оренди в\~односторонньому порядку\~судом. Вичерпавши всі позасудові способи захисту прав, з метою стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки, визнання його припиненим та скасування державної реєстрації права оренди, [PERSON] вимушений звернутись до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за захистом свого права власності. Просив визнати припиненим Договір оренди земельної ділянки, укладений 26.12.2016 року між [PERSON] та Приватним підприємством імені Зубковського; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за Приватним підприємством імені Зубковського; припинити право оренди Приватного підприємства імені Зубковського на земельну ділянку; стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського на користь позивача суму заборгованості за Договором оренди земельної ділянки від 26.12.2016 року із врахуванням пені, 3 % річних та інфляційних втрат у розмірі 19674,88 грн., з яких: 9\~389,16 грн. - заборгованість за 2022 календарний рік; 1\~955, 00 грн. - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за шість місяців з моменту прострочення, а саме: з 15.01.2023 р. по 15.06.2023 р.; 223,80 грн. - 3% річних за період з 15.01.2023 р. по 31.10.2023 р.; 282,62 грн. - інфляційні нарахування на суму боргу за період з 15.01.2023 р. по 31.10.2023р; 7824,30 грн. - борг за користування земельною ділянкою у період з 01.01.2023 р. по 31.10.2023 р. Ухвалою суду від 26.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.03.2024 року підготовче провадження у справі було закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Шимко А.Р. до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Частиною 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Як встановлено судом, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,884 га за кадастровим номером 5323289600:00:001:0031, розташованої на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №959191 від 02.10.2010р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 363509098 від 28.01.2024р. (а.с.14,15). У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 629 ЦК України\~закріплено обов`язковість виконання договору сторонами. Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання. 26 грудня 2016 року між [PERSON] з одної сторони та ПП імені Зубковського з другої сторони - було укладено Договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 5323289600:00:001:0031 (а.с. 18-19). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 363509098 від 28.01.2024 вказаний договір зареєстровано 15.09.2017 року, номер запису про інше речове право: 22422551 (а.с. 15-16). 24 листопада 2021 року сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до п. 1 якої строк дії договору оренди землі від 26.12.2016 року було продовжено на 7 років до 26.12.2030 року включно. Згідно з п. 2 додаткової угоди інші умови договору від 13.08.2018 року залишились незмінними (а.с. 19). Відповідно до п. 4.1 договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього договору. Згідно з п. 2.2 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 64\~752,85 грн. (а.с.18). Пунктом 4.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України). У відповідності з п. 8.4 договору, укладеного між [PERSON] та ПП ім. Зубковського, його розірвання в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, передбачених цим договором. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, визначені цим договором. Згідно з п. 8.6. вказаного договору сторони погодили, що дострокове розірвання цього договору за ініціативою орендодавця допускається у випадках: несплати орендарем орендної плати протягом 6 місяців з дня закінчення строку платежу; використання орендарем земельної ділянки не за призначенням. Як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано відповідачем, орендну плату за 2022 рік, граничний строк сплати якої 15 січня 2023 року, ПП ім. Зубковського на користь позивача не сплачено. За змістом ст. 782 ЦК України, а також виходячи з положень ст.ст. 205, 654 ЦК України, відмова від договору має вчинятися наймодавцем письмово. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем. У зв`язку із простроченням орендної плати за 2022 рік протягом шести місяців на підставі п. 8.6 договору позивачі реалізували своє право на односторонню відмову від договору оренди належної їм земельної ділянки, направивши на адресу ПП ім. Зубковського повідомлення про односторонню відмову від договору оренди земельної ділянки, який є припиненим 31 жовтня 2023 року (а.с. 20), а також претензію щодо необхідності сплати заборгованості за договором (а.с. 21). 02 листопада 2023 року вказаний лист відповідачем отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 22). [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області із заявою про припинення права оренди земельної ділянки. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 12 грудня 2023року № 70656770 позивачу було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Державним реєстратором було зазначено про необхідність встановлення факту припинення договору оренди в односторонньому порядку судом (а.с. 23). Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачений механізм припинення права оренди земельної ділянки у звязку із односторонньою відмовою, що зумовлює необхідність судового розгляду з метою визнання припиненим договору оренди земельної ділянки та припинення права оренди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року № 802/3/18-а зроблено висновок, що належним способом захисту права або інтересу є скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності. Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У відповідності з п.п. 1, 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про держреєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, та рішення суду, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] у відповідності з вимогами ЦК України, ЗК України, Закону України «Про оренду землі» та на підставі умов договору оренди земельної ділянки, узгоджених між сторонами, мав право на одностороннє розірвання договору оренди. Позивачем були вичерпані усі позасудові способи захисту своїх прав, їх вимоги ґрунтуються на законі, тому вимоги [PERSON] про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки у зв`язку з односторонньою відмовою з 31 жовтня 2023 року, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки та припинення права оренди ПП ім. Зубковського підлягають задоволенню. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до положень абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. У рамках договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів на користь орендодавців. Договір є припиненим 31 жовтня 2023 року у зв`язку із односторонньою відмовою позивача на підставі п. 8.6. договору. Строк оплати за користування земельною ділянкою у 2022 році сплив 15 січня 2023 року. Відповідно до п. 4.6. договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення. Таким чином, орендодавець має право нарахувати пеню, 3 % річних та інфляційні витрати на суму заборгованості за користування орендарем земельною ділянкою у 2022 році. Оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки у відповідності з п. 2.2 договору становить 64\~752,85 грн, орендна плата за користування вказаною в договорі земельною ділянкою сторонами визначена в розмірі 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, орендна плата за 2022 рік становить 9389,16 грн. Пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за шість місяців з моменту прострочення, а саме з 15 січня 2023 року по 15 червня 2023 року складає 1955,00 грн; 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України за період з 15.01.2023р. по 31.10.2023р. становить 223,80 грн, інфляційні нарахування на суму боргу згідно ст. 625 ЦК України за період з 15.01.2023р. по 31.10.2023р. складають 282,62 грн. Оскільки договір оренди земельної ділянки фактично припинено 31 жовтня 2023 року, відповідач має обов`язок сплатити позивачу за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01 січня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, що становить 7824,30 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з ПП ім. Зубковського на користь позивача 19674,88 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ними при зверненні до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved