Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Комунальний заклад «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпропетровської обласної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття, на користь особи, яка буде виконувати обов`язок законного представника дитини. Малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] передати Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, для вирішення питання їх подальшого влаштування. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 04 червня 2021 року перебувають на обліку Служби у справах дітей Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, так проживають в сім`ї, де мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За час перебування родини на обліку, встановлено, що матір дітей [PERSON] , ухиляється від виконання батьківських обов`язків - в квартирі брудно, бракує спальних місць для дітей, наявний лише один письмовий стіл для навчання, дитячі речі брудні та розкидані по квартирі, на момент візитів служби, часто була відсутня приготована їжа та запас продуктів харчування. В квартирі пліснява та неприємний запах. На зауваження представника служби у справах дітей матір не реагує, вказівки щодо приведення житла в належний санітарно-гігієнічний стан - не виконує. Влітку 2023 року [PERSON] влаштувалася на підробіток у м. Дніпро. Догляд за дітьми поклала на свою рідну сестру - [PERSON] , яка переїхала в квартиру разом зі своїми трьома дітьми. З того часу ситуація в родині погіршилася - діти не виходили на он-лайн заняття в школі, догляд за найменшою [PERSON] , 2022 року народження здійснювала [PERSON] , 2010 року народження (годувала, міняла підгузки, гуляла та купала). 23 листопада 2023 року до служби у справах дітей, надійшло повідомлення, що діти [PERSON] в період, коли вони повинні бути на навчанні в школі, гуляють біля місцевого магазину в одязі, що не відповідає сезону (кросівки, осінні кофтинки та тоненькі куртки). В той же день, служба у справах дітей Миколаївської сільської ради спільно з представником служби ювенальної превенції Дніпровського районного управління поліції та фахівцями КЗ «Центр надання соціальних послуг» Миколаївської сільської ради здійснили виїзд в родину. Під час відвідування встановлено, що матір дітей вдома відсутня з 20 листопада 2023 року, тітка, що мала наглядати за дітьми, відсутня з 21 листопада 2023 року. Тобто, малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишені без батьківського піклування. [PERSON], на момент відвідування родини, була у бабусі в м. Дніпро. В квартирі за адресою: [ADDRESS] , брудно, розкидані брудні дитячі речі, на ліжках відсутня постільна білизна, відсутня приготована їжа, відсутній запас продуктів харчування, памперсів та засобів індивідуальної гігієни, в квартирі неприємний запах, на кухні таргани та купа брудного посуду. В квартирі відсутнє опалення, тому діти ввімкнути електричний камін, на якому сохли дитячі речі, що є небезпечним. В телефонній розмові [PERSON] в нецензурній формі повідомила, що вона на роботі, а за дітьми повинна була приглядати її сестра [PERSON] . Зателефонувавши [PERSON] зв`ясовано, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння в с. Нікольське Солонянського району Дніпропетровської області. Оскільки ситуація, що склалася загрожувала життю та здоров`ю дітей, 23 листопада 2023 року актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку дітей направлено до КП «Слобожанська центральна районна лікарня» Слобожанської селищної ради. Згідно характеристики, виданої виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 214 від 27 листопада 2023 року, [PERSON] , проживає за вказаною адресою разом з дітьми, сестрою та племінниками. Надходили скарги від мешканців та сусідів про неналежний догляд за дітьми, про вживання алкогольних напоїв та порушення тиші в багатоквартирному будинку. Таким чином, службою у справах дітей Миколаївської сільської ради встановлено факт свідомого та умисного невиконання матір`ю своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, відсутності з її боку будь-якої участі у вихованні дітей, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дітей. 13 грудня 2023 року службою у справах дітей Миколаївської сільської ради отримано виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та влаштовано малолітніх дітей до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» ДОР до вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей та надання дитині статусу, відповідно до рішення суду. Ухвалою суду від 19.12.2023 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутністю позивача, вимоги позивача просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особі до суду не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані заяви та докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 04 червня 2010 року, [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , записаний у відповідності до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 21 серпня 2012 року, [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 02 жовтня 2014 року, [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , записаний у відповідності до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 25 жовтня 2016 року, [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , записаний у відповідності до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26 жовтня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] , записаний у відповідності до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). Згідно акту від 23.11.2023фахівцем із соціальної роботи разом з директором КЗ ЦНСП та начальником ССД Миколаївської сільської ради здійснено виїзд в сім`ю за адресою: [ADDRESS] . У ході планової перевірки діти [PERSON] та [PERSON] були вдома самі, без нагляду дорослих. На момент візиту в квартирі було брудно не було приготованої їжі та продуктів для її приготування. Зі слів дітей [PERSON] поїхала з дома в понеділок ( 20.11.2023 ), а [PERSON] поїхала у вівторок (21.11.2023). за підставою неналежного догляду за малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] здійснено вилучення дітей із родини. З акту оцінки потреб сім`ї/особи, який проводився з 13.11.2023 по 15.11.2023 встановлено, що [PERSON] на момент виїзду не було вдома, зі слів матері хлопчик не має проблем зі здоров`ям, харчування відповідає віку, він не працює, не навчається, емоційний стан - спокійний, та має шкідливу звичку - куріння, батьків любить та поважає, тощо. [PERSON] на момент виїзду була вдома, з її слів вона має гарне самопочуття, не має проблем з харчуванням, інколи пропускає уроки, коли не має інтернету, або телефон не працює, дівчинка зазначила, що вона спокійна та урівноважена, любить мати, сестер та брата, дівчинка здатна до самообслуговування, може приготувати легку страву. Зі слів матері, [PERSON] рідко хворіє, добре харчується, відвідує школи, але інколи пропускає, емоційний стан дівчинки - спокійний, шкідливі звички - відсутні, інколи не слухається мати, але допомагає по дому. Щодо стану та потреб дитини [PERSON] , то в акті зазначено наступне. [PERSON] знаходить та живе у бабусі вже більше року, зі слів матері проблем зі здоров`ям дівчинка не має, харчується добре, навчається добре, дівчинка спокійна, шкідливих звичок та девіантної поведінки не має, любить батьків та бабусю. [PERSON] зазначила, що почуває себе добре, проблем з харчуванням не має, любить вчити уроки та писати, емоційний стан - рідко буває сумна, шкідливі звички та девіантна поведінка відсутня, зазначає, що має друзів, дуже любить маму, здатна до самообслуговування, зі слів матері [PERSON] рідко хворіє, харчується добре, дівчинка сама читає книжки коли хоче, вона активна та весела, рідко конфліктує з сестрами та дуже любить брата, тощо. З акту оцінки потреб сім`ї/особи, щодо [PERSON] , встановлено, що дівчинка говорить, що почуває себе добре, любить солодке, не хоче вчитись, оскільки їй це не подобається, дівчинка активна, шкідливі звички та девіантна поведінка відсутня, [PERSON] має друзів у дворі, вміє самостійно одягатись та їсти, зі слів матері донька не має проблем зі здоров`ям, мати показала продукти з яких готує дітям (на момент виїзду була приготовлена їжа для дітей), [PERSON] не бажає вчитись, дівчинка активна та весела (на момент виїзду [PERSON] була активна, гралась та бігала по квартирі). Щодо [PERSON] , то дитина маленька та ще не розмовляє, мати розповіла, що дитина не має проблем зі здоров`ям, їсть все, що приготують, [PERSON] активна, любить маму та старшу сестру [PERSON] (на момент виходу [PERSON] була постійно з [PERSON] ). Також, згідно даного акту [PERSON] не має проблем зі здоров`ям, емоційний стан задовільний, вона спокійна, має шкідливу звичку - куріння, ознаки девіантної поведінки відсутні, вона має достатнє коло спілкування та є одинокою матір`ю. [PERSON] працює на крівлі даху, постійно на роботі у денний час, жінка здатна до самообслуговування і до незалежної життєдіяльності, [PERSON] частково виконує батьківські обов`язки, залишає дітей без нагляду дорослих. Отже, родині надають підтримку спеціалісти та родичі, сім`я отримує допомогу від держави та [PERSON] працює і отримує заробітну плату, сім`я має конфлікти із сусідами та борги. Разом із сестрою проживає [PERSON] з дітьми, вони підтримки не потребують. Також, у висновку оцінки потреб сім`ї зазначено, що діти та мати розуміють проблеми та готові до співпраці. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою, та за умови, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Та суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13). Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження №14-327цс18. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі №654/1409/19 та від 16 грудня 2020 року у справі №588/1781/19. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Натомість, відповідно до акту обстеження умов проживання встановлено, що відповідачі мешкають у цегляному будинку з газом та електропостачанням, який складається з трьох кімнат. В будинку є необхідні меблі, підлога застелена, проте, потребує прибирання. Діти мають спальні місця, забезпечені одягом та взуттям. Що стосується зазначених даних, щодо вживання алкогольних напоїв відповідачами, то в матеріалах справи відсутні належні докази, що відповідачі перебувають на обліку у лікаря з приводу зловживання спиртними напоями. Наведене підтверджує пояснення відповідачів про те, що вони мають бажання виховувати своїх дітей, мають тверді наміри забрати дітей додому із закладу де вони перебувають, та на їх переконання, взмозі повноцінно виконувати батьківські обов`язки, також було встановлено в судовому засіданні, що обидва відповідачі працюють, що свідчить про прагнення виправити свою поведінку у кращу сторону та надає суду можливість оцінити таку поведінку, як бажання виправитись та належно виховувати своїх дітей. Отже, позивач не надав належних доказів свідомого умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків стосовно малолітніх дітей, що відповідачі систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Тобто, позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей не забезпечуватиме насамперед інтересів самих дітей, а висновок органу опіки та піклування щодо такої доцільності, є недостатньо необґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини. Суд враховує бажання відповідача зберегти родинні зв`язки з дітьми, бажанням повернути їх додому. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав свідчить про їх спільний інтерес до дітей, бажання проживати з дітьми. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо винної поведінки відповідачів та свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, що могло б бути підставою для позбавлення останніх батьківських прав, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позову. Проте, також, суд вважає за необхідне попередити відповідачів про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню малолітніх дітей та покласти на орган піки та піклування Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачами про справі. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні, позивач звільнений від сплати судового збору за Законом, отже судові витрати (судовий збір) залишити за рахунок держави.

Outcome: dismissed