Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Центру соціальної підтримки осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і внутрішньо переміщених осіб про визнання протиправнитм та скасування наказу №882 від 10 жовтня 2023 року. Позов мотивує тим, що є внутрішньо переміщеною сообою, раніше перебував на обліку по [ADDRESS] . 24 березня 2023 року уклав з центром та ЛКП «Рембуд» договір про користування тимчасовими спорудами зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб № [NUMBER] , яка знаходиться по [ADDRESS] на період з 24 березня по 24 вересня 2023 року з можливістю продовження строку до шести місяців. З початку проживання у вказаній тимчасовій споруді, адміністраторами модульного містечка систематично порушувались його права та свободи, а саме, на виконання обов`язків було призначено відповідальну особу у тимчасовій споруді, яка повинна була розробити графіки чергувань та забезпечувати їх дотримання. Однак вказані графіки були розроблені без чіткого співвідношення чергування днів та житлових модулів (кімнат), у зв`язку з чим його чергування були частішими від чергувань інших внутрішньо переміщених осіб, які проживали у тимчасовій споруді, на що неодноразово звертав увагу адміністраторам та призначеній ними відповідальній особі. Але його зауваження взяті до уваги не були, а адміністратори модульного містечка з того часу почали грубо порушувати його права та свободи, звертались до нього на «ти», принижували його честь і гідність, в тому числі, перед його сином та дружиною, зневажливо та прововкаційно спілкувались, цькували його через непогодження з їхніми рішеннями, постійно погрожували неправомірним виселенням, упереджено відносились до нього, пригнічували його морально-психологічний стан, постійно наголошували, що повинен був бути їм вдячним, що проживає у тимчасовій споруді, чинили над ним психологічне насильство. Через такі неправомірні дії звертався до правоохоронних органів та оранів місцевого самоврядування. 02 серпня 2023 року Центр видав наказ про розірвання Договору в односторонньому порядку з підстав, передбачених п.2.1.3 та п.5.1.5 Правил тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб у тимчасових спорудах зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осбі, а саме, через не вступ на військовий облік впродовж доби за місцем фактичного проживання та систематичним порушенням Правил. У відповідь на наказ зазначив, що раніше стояв на обліку внутрішньо переміщених осбі по [ADDRESS] . При переміщенні у м.Львів відразу пішов до [INFO] для того, щоб стати на облік, де йому видали направлення на проходження військово-лікарської комісії. Однак, в цей період неодноразово хворів, в тому числі перебував на стаціонарному лікуванні, під час якого повідомили, що медичного огляду проходити не потрібно. На підтвердження того, що виконав усі вимоги щодо військового обліку, надав копію повістки [INFO] від 10 серпня 2023 року, копію довідки військово-лікарської комісії №12436 від 09 серпня 2023 року та копію військового квитка з відміткою про вступ на військовий облік у [INFO] від 15 серпня 2023 року. Являється особою з інвалідністю ІІІ групи та є тимчасово непридатним до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії), не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Ознайомившись з поданими документами, Центр зазначив, що виконав він усі умови та скасував наказ. Строк дії Договору відповідно до умов закінчувався 24 вересня 2023 року та міг бути продовженим ще на 6 місяців, як особа з інвалідністю мав право на продовження терміну безоплатного проживання у тимчасовій споруді. З кінця серпня 2023 року неодноразово звертався до юриста модульного містечка для укладення додаткового договору на продовження проживання у тимчасовій споруді, який запевняв, що усе добре і все зроблять. 28 вересня 2023 року [INFO] видано направлення на обстеження (лікування) в КНП ЛТМО ВП «Лікарня святого Луки». 10 жовтня 2023 року відповідач повторно видав наказ №882 про його виселення з тимчасової споруди з тих же підстав, що й попередній, а саме, передбачених п.2.1.3 та п.5.1.5 Правил, у зв`язку з невступом на військовий облік впродовж доби за місцем фактичного проживання та систематичним (більше одного разу) порушенням Правил. Під час визначення підстав для видання наказу №882, Центр знехтував попередньо поданими документами, що посвідчують його перебування на військовому обліку у [INFO] , зазначивши, що мав стати на облік саме у [INFO] . Зауважує, що в оскаржуваному наказі №882, так і в Правилах зазначено, що чоловіки з числа внутрішньо переміщених осбі впродовж доби повинні стати на військовий облік за місцем фактичного розміщення, однак не зазначено, що саме є цим місцем тимчасового розміщення, що не відповідає вимогам, встановлених законодавством України. Окрім того, не зазначено з якого саме моменту відліковується доба, з якої чоловіки з числа внутрішньо переміщених осіб повинні стати на військовий облік, більше того, визначений строк суперечить ч.3 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», де зазначено про семиденний строк стати на військовий облік та не раніше, ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятись із зазначеного обліку. Таким чином, визначений в наказі №882 та в Правилах строк постановки на військовий облік суперечить встановленим законодавством України вимогам та обмежує право щодо постановки на такий облік. Крім того, відповідачем неправильно визначено об`єкт, з якого він мав бути виселений. Щодо систематичного порушення ним правил, відповідач не зазначив в чому саме вони полягають та докази на підтвердження системності порушень. З наказом його не ознайомили, виданий документ не підписував, про його існування довідався 12 жовтня 2023 року від юриста, який телефоном повідомив про виселення. У розмові просив надати час для виселення до 16 жовтня 2023 року для можливості вивезення речей, на що останній погодився, за умови, що він підпише заяву про добровільне виселення, однак він відмовився. Цього ж вечора повернувся до модульного містечка, вставив ключі у двері своєї кімнати, однак не зміг її відкрити, оскільки невідомі особи змінили замок, позбавивши його доступу до особистих речей, документів та медичних препаратів, які змушений приймати щодня, у зв`язку з його фактичним станом здоров`я. Внаслідок протиправних дій відповіача, які полягли у видачі незаконного наказу про виселення та безпосереднього виселення, порядок передачі та повернення майна ним було порушено. З 12 по 16 жовтня 2023 року ночував у своїй машині біля магазину АТБ, що по [ADDRESS] . Через те, що не мав доступу до медичних препаратів у нього погіршився стан здоров`я, тому був госпіталізований до КНП «1-е територіальне медичне об`єднання м.Львова», де перебував на лікуванні у період з 16-18 жовтня 2023 року. У зв`язку з незаконним виселенням та обмеженням доступу до кімнати, звернувся до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування. Жодного альтернативного житла для переселення йому не запропонували, залишивши без будь якого житлового приміщення, в якому міг би проживати. Йому самостійно довелось шукати квартиру в оренду, витрачаючи на це час та кошти, особисті ресурси. Вважає виданий наказ №882 від 10 жовтня 2023 року неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла, виселення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до житла передбачене законом, переслідує легітимну мету та є необхідним у демократичному суспільстві. Відповідність останньому критерію визначається з врахуванням того, чи існує нагальна суспільна необхідність для застосування такого обмеження права на повагу до житла чи буде це втручання у це право пропорційним переслідуваній легітимній меті. Внаслідок видання оскаржуваного наказу залишився без житла, що становить для нього надмірний тягар та порушує його право на повагу до житла, в якому проживав з 24 березня 2023 року, оскільки власне житло втратив через збройну агресію РФ проти України, а тому, позбавлення права на житло є несправедливим з врахуванням усіх обставин справи. Видача наказу та виселення не переслідує жодної легітимної мети та не є необхідним у демократичному суспільстві. Застосування такого обмеження права на житло порушує принцип пропорційності та співмірності, оскільки на військовий облік став, хоча і не підлягає мобілізації за фактом наявності встановленої групи інвалідності. У ОТЦК є усі його дані, документи, з`являвся на усі виклики, пройшов військово-лікарську комісію, крім того, йому видано було направлення на лікування, тобто у жодний спосіб не порушив свого військового обов`язку. З оскаржуваним наказом його не ознайомлювали, не надавав документ на підпис, внаслідок чого був позбавлений можливості надати свої зауваження та заперечення. Відповідно до п.38 Порядку формування фондів житла, призначеного для тимчасового проживання, обліку та надання такого житла для тимчасового проживання внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою КМУ від 29 квітня 2022 року №495 порушення внутрішньо переміщеною особою умов договору користування тягне за собою письмове попередження, розгляд питання про дострокове припинення надання житлового приміщення з фонду, подання до суду позову про виселення без надання іншого житлового приміщення. Навіть при умові наявності порушень з його боку відповідач міг застосувати письмове попередження про порушення умов договору користування, однак жодного попередження у такій формі не отримував. З огляду на усі викладені обставини, вважає наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просить позов задоволити. 15 лютого 2024 року представником Центру соціальної підтримки з числа дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і внутрішньо переміщених осіб скеровано відзив на позов, у якому просять у задоволенні позову відмовити через його безпідставність. [PERSON] належним чином ознайомився з оскаржуваним наказом №882 від 10 жовтня 2023 року, про що свідчить його підпис у такому, а попередньо, 09 жовтня 2023 року останнього ознайомили з повідомленням про порушення Правил тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб у тимчасових спорудах зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб та умов Договору №699 про користування тимчасовими спорудами зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб, що стверджується службовою запискою адміністратора відділу розміщення [PERSON] від 09 жовтня 2023 року, службовою запискою юристконсульта [PERSON] від 09 жовтня 2023 року. 24 березня 2023 року Центр видав наказ №699 про розміщення внутрішньо переміщених осіб, а саме, [PERSON] у тимчасових спорудах зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осбі. На виконання п.2 даного наказу між сторонами спору та ЛКП «Рембуд» укладено договір, згідно п.4.2.1 позивач має право вимагати дотримання від відповідача умов договору та правил. У відповідності до п.6.6.7 договору такий може бути достроково припинений з підстав систематичного порушення розміщеною особою правил, також у п.2.1.2 правил зазначено, що внутрішньо переміщені особи чоловіки впродовж доби зобов`язані стати на військовий облік за місцем фактичного розміщення. Відповідно до п.1 наказу Львівської обласної військової адміністрації «Про облік внутрішньо переміщених осіб» №2/22 від 27 лютого 2022 року громадяни України чоловічої статі від 18 до 60 років, які прибули на територію Львівської області, в період воєнного стану, у зв`язку із евакуацією з зони бойових дій та інших населених пунктів не пізніше 24 години після прибуття зобов`язані з`явитись у територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у Львівській області для взяття на військовий облік, тому твердження позивача про те, що він не підлягає військовій службі під час мобілізації не спростовує його обов`язку стати на віськовий облік, оскільки поняття призову та взяття на військовий облік є різними процесами, які мають відмінні юридичні наслідки. У відповідності до п.1.7 Договору тимчасові споруди (модулі) не вважаються житловими приміщеннями для постійного проживання, їм не присвоюється адреса, вони не можуть бути приватизовані та/або передані у власність особам, які там розміщуються чи розміщувались, а також іншим фізичним чи юридичним особам. Натомість, позивач у позові покликається на законодавство про житло і житлові приміщення, яке не врегульовує взаємовідносини, які виникли між сторонами. Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №176 від 22 лютого 2023 року Про забезпечення функціонування тимчасових споруд, відповідно до якого передбачено функціонування тимчасових споруд зі збірних модулів, призначених для компактного поселення осіб. Крім того, п.2.4 рішення Центру надано право вживати заходи, які спрямовані на звільнення зайнятих внутрішньо переміщеними особами тимчасових споруд. Вважають, що наказ про виселення [PERSON] є законним та обгрунтовним. Згідно п.5.1.5 Правил підставами виселення з тимчасових споруд із збірних модулів є систематичне (більше одного разу) порушення Правил, що підтверджується відповідним актом. Натомість, на [PERSON] на момент тимчасового розміщення у модульному містечку покладався обов`язок стати на військовий облік за місцем фактичного розміщення, що відповідає положенням п.2.1.3. Правил. З правилами позивач ознайомився, що ствердив власноручним підписом. Однак, розуміючи свої обов`язки [PERSON] порушив п.2.1.3 Правил, що стверджується складеними актами від 02 серпня, 02,10 жовтня 2023 року, що свідчить про системне порушення з його боку. Просить у задоволенні позову відмовити, оскільки наказ про виселення [PERSON] є підставним та законним (а.с.84-89). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали, дали пояснення, аналогічні мотивам позову. Просили такий задоволити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечила, просила у його задоволенні відмовити. Зазначила, що оскаржуваний наказ виданий виключно через те, що [PERSON] не став на військовий облік до Сихівського РТЦК, його неодноразово попереджували про необхідність, однак таким було проігноровано дану вимогу. Просить у задовленні позову відмовити. В ході розгляду справи до її участі залучено в якості третьої особи [INFO] , які в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись про такі належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили, однак виконали вимогу суду щодо запитуваної інформації. Позивачем щодо визначення підсудності подано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року про закриття провадження у справі за його позовом (а.с.59-63). 19 січня 2024 року ухвалою Сихівського районного суду м.Львова віддкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 07 лютого 2024 року. 07 лютого 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 21 лютого 2024 року, у зв`язку з заявленим клопотанням представника відповідача про відкладення та його неявку. 21 лютого 2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 13 березня 2024 року для витребування документів. 13 березня 2024 року в судовому засіданні встановлено недоцільність допиту свідків, про що висловлена згода сторін у судовому засіданні, залучено в якості третьої особи [INFO] та продовжено перерву до 02 квітня 2024 року. 02 квітня 2024 року в судовому засіданні продовжено перерву до 17 квітня 2024 року для долучення позивачем до справи доказів, на які покликається в позові. Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року у справі продовжено перерву до 14 травня 2024 року, у зв`язку з неявкою сторін та заявленим клопотанням позивача про відкладення розгляду справи. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, правові норми, які підлягають застосуванню у відносинах сторін, дослідивши фактичні обставини, врахувавши доводи сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом вказаної норми, застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, та характеру його порушення, невизнання або оспорення. 24 березня 2023 року між Центром соціальної підтримки осіб з числа дітей сиріт, позбавлених батьківського піклування, і внутрішньо переміщених осіб, [PERSON] та ЛКП «Рембуд» укладено договір про користування тимчасовими спорудами із збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб №699, у відповідності до якого [PERSON] надано у тимчасове користування внутрішньо переміщеній особі та членам її сім`ї тимчасову споруду [ADDRESS] на період з 24 березня по 24 вересня 2023 року (а.с.18-23), про що видано відповідний наказ №699 від 24 березня 2023 року (а.с.92). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1306-5001621317 від 23 травня 2022 року [PERSON] фактично проживав по [ADDRESS] (а.с.36) У відповідності до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1306-5003023537 від 03 листопада 2023 року [PERSON] народився [INFO] у смт.Первомайське Первомайського району АР Крим, зареєстрований у [ADDRESS] , фактичне місце проживання по [ADDRESS] (а.с.16). Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1333-7001901603 від 05 жовтня 2023 року свідчить про те, що [PERSON] фактично проживав на [ADDRESS] (а.с.17). На підтвердження факту неправомірних дій відносно мешканців модульного містечка, що по [ADDRESS] [PERSON] долучив колективні звернення до голови фракції «Варта» у ЛМР, заступника міського голови, начальника ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 28 серпня 2023 року про те, що адміністрацією модульного містечка систематично вчиняються численні порушення норм та прав Конституції України та законодавства України через безпідставне виселення незгідних, інвалідів на колясках, розповсюджують особисту інформацію, не маючи на це ніяких прав та підстав, вчиняють ганебні та низькі вчинки, підселяють до однієї родини іншу, зневажливо та провокаціно спілкуються, принижують честь і гідність мешканців, цькують незгідних, погрожують постійним неправомірним виселенням, також має місце пригнічення морально-психологічного стану мешканців та членів їх сімей, упередження ставлення відносно деяких мешканців (а.с.26-28) та відповіді на такі (а.с.29,30-32). 02 серпня 2023 року Центром соціальної підтримки осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і внутрішньо переміщених осіб видано наказ про виселення [PERSON] з тимчасових споруд, що знаходяться по [ADDRESS] зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (а.с.33). В судовому засіданні [PERSON] зазначав, що даний наказ скасовано після того, як ним долучено ряд доказів про проходження ВЛК. Однак, представник відповідача в судовому засіданні заперечила факт скасування наказу, зазначила, що жодних відомостей особова справа [PERSON] про долучені документи, про які він зазначає не містить, як і інформації про скасування наказу від 02 серпня 2023 року. [PERSON] на підтвердження про постановлення на облік та відтермінування проходження лікарської комісії надано копію медичної довідки від 02 серпня 2023 року про те, що знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні у період з 03-09 травня 2023 року (а.с.38), копію довідки з якої неможливо встановити дату видачі та причину звернення (а.с.37). [INFO] [PERSON] видано повістку 10 серпня 2023 року з відміткою прибуття цього ж дня та вибуття (а.с.40). 09 серпня 2023 року [PERSON] вручено направлення №170/12 на обстеження у КНП «1-е територіальне медичне об`єднання м.Львова» у неврологічне відділення (а.с.45). У відповідності до довідки військово-лікарської комісії №12436 від 09-15 серпня 2023 року [PERSON] проведено медичний огляд ВЛК 15 серпня 2023 року, встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, як наслідки перенесеної ЧМТ у вигляді арахноїдальної кисти правої лобної частки з розсіяною вогнищевою симптоматикою з відміткою про обмежено придатний до військової служби (а.с.41). З копії військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] вбачається відмітка про зняття останнього з військового обліку (а.с.42-43). [PERSON] являється інвалідом ІІІ групи, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] , видане 15 грудня 2009 року (а.с.44). 10 жовтня 2023 року Центром соціальної підтримки осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і внутрішньо переміщених осіб видано наказ №883 про виселення внутрішньо переміщених осіб, а саме, [PERSON] , у якому міститься відмітка останньої про ознайомлення з таким (а.с.46-47, 99). Подано позивачем [PERSON] як доказ того, з наказом про виселення ознайомлюють особу, яку виселяють. 10 жовтня 2023 року [PERSON] звертався з заявою повідомленням до ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області про те, адмиіністрація модульного містечка примушувала його підписувати невідомі документи, погрожувала виселенням з модульного містечка (а.с.51). 13 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з заявою про те, що провели перевірку його заочного виселення з модульного містечка (а.с.52). 13 жовтня 2023 року [PERSON] звертався до ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області у службу 102 з заявою, що по [ADDRESS] у модульному містечку у нього виник конфлікт з адміністрацією (а.с.53). 14 жовтня 2023 року від [PERSON] поступила аналогічна заява (а.с.54). 18 жовтня 2023 року [PERSON] надавав у ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області письмові пояснення щодо його виселення з модульного містечка (а.с.56-57). 19 жовтня 2023 року [PERSON] звертався до ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області у службу 102 з заявою про те, що потребує допомоги поліції, щоб забрати свої речі з модульного містечка, оскільки попередньо у нього був конфлікт з адміністрацією, тому такі бажає забрати у присутності поліції (а.с.58). Позивач [PERSON] стверджує, що у зв`язку з тим, що його позбавили права на житло, з наказом не ознайомили, змінили замки у його кімнаті, внаслідок чого змушений був ночувати в машині та не мав доступу до ліків, які щоденно приймає, оскільки такі залишились у кімнаті модульного містечка, змушений був зверьтатись за медичною допомогою до КНП «1-е територіальне медичне об`єднання м.Львова», у відповідності до виписки з медичної картки амбулаторного стаціонарного хворого №86201 [PERSON] поступив у стаціонар 16 жовтня 2023 року з діагнозом гіпертонічної енцефалопатії, ГХ 2 ст., ступінь 2, ризик 3, гіпертонічний криз (а.с.48-50). В обгрунтування вимог заперечення на позов і законності наказу №882 від 10 жовтня 2023 року представником відповідача подано акт №10/10/2023 від 10 жовтня 2023 року, яким зафіксовано факт не надання [PERSON] документу, який засвідчує постановку на військовий облік у [INFO] , якому ж роз`яснено повторно зміст та наслідки п.2.1.3 Правил тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб у тимчасових спорудах зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (а.с.90). Аналогічні акти №02/08/2023 від 02 серпня 2023 року, №02/10/2023 від 02 жовтня 2023 року складено за той ж факт відносно [PERSON] щодо не стання ним на облік до [INFO] (а.с.97,98). 02 серпня 2023 року складено відповідну службову записку про факт, що [PERSON] не став на військовий облік за місцем реєстрації (а.с.95). Листом Центру соціальної підтримки осіб з числа дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування і внутрішньо переміщених осіб Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №311 від 09 жовтня 2023 року [PERSON] з огляду на недотримання таким обов`язку щодо військового обліку повідомлено про необхідність усунення зазначених недоліків до 10 жовтня 2023 року, а саме, надання документів, які підтверджують факт постановки на облік до [INFO] (а.с.91). На підтвердження факту відмови від підпису у документі про ознайомлення [PERSON] з повідомленням про порушення Правил та умов Договору проживання, адміністратором відділу розміщення [PERSON] складено службові записки від 09 жовтня 2023 року (а.с.93, 96). Службовою запискою від 10 жовтня 2023 року директора Центру інформовано про те, що [PERSON] не став на військовий облік до [INFO] , за місцем фактичного проживання, чим порушив п.2.13 Правил тимчасового проживання (а.с.94). В ході розгляду справи представником позивача [PERSON] зроблено адвокатський запит до [INFO] , у відповідь на який центр комплектування надав інформацію, що з 15 серпня 2023 року [PERSON] знаходиться на обліку у [INFO] з адресою реєстрації [ADDRESS] , з 03 червня 1992 року на підставі МОУ звільнений в запас, визнаний непридатний в мирний час та обмежено придатний у воєнний час по ІІ групі інвалідності, підлягає переогляду 15 серпня 2028 року (а.с.147-148). Аналізуючи подані сторонами докази, які дослуджувались у судовому засіданні, встановлено, що 24 березня 2023 року укладено договір про користування тимчасовими спорудами із збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб та [PERSON] ознайомлено з Правилами тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб у тимчасових спорудах із збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (а.с.104). У відповідності до положень ст.33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально- якісний, персонально-первинний та персональний. З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Система військового обліку сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством. Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку. У разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року №265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні дотримуватися Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року), зокрема, перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання; за місцем роботи (навчання). Пунктом 1 Наказу Львівської обласної військової адміністрації «Про облік внутрішньо переміщених осбі» №2/22 від 27 лютого 2022 року передбачено обов`язок громадян України чоловічої статі від 18 до 60 років, які прибули на територію Львівської області, в період воєнного стану, у зв`язку з евакуацією із зони бойових дій та інших населених пунктів не пізніше 24 години після прибуття зобов`язані з`явитись у територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у Львівській області для взяття на військовий облік. Даний пункт Наказу продубльовано у Правилах розміщення внутрішньо переміщених осбі у тимчасових спорудах зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осбі, затверджених Наказом директора ЛКП «Рембуд» та Центру соціальної підтримки від 13 червня 2022 року, відповідно до якого чоловікам з числа ВПО впродовж доби стати на військовий облік за місцем фактичного розміщення. Аналізуючи вищенаведене, вбачається, що у [PERSON] виник обов`язок як внутрішньо переміщеної особи, яка прибула на територію Львівської області, стати на військовий облік протягом 24 годин після прибуття. Позивач стверджував, що став на військовий облік до [INFO] як тільки прибув до Львівської області у 2022 році, з початку повномаштабного вторгнення, однак жодних доказів на підтвердження даних обставин позивачем не надано, а судом при розгляді справи не здобуто. Усі медичні та військові документи [PERSON] , що містяться в матеріалах справи датовані, починаючи з серпня 2023 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] змінив місце проживання у м.Львові, а саме, з 24 березня 2023 року, оскільки уклав договір про користування тимчасовими спорудами із збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб. Тобто, з 24 березня 2023 року у [PERSON] виник обов`язок в семиденний строк стати на військовий облік за місцем проживання до [INFO] , оскільки проживав/перебував по [ADDRESS] . Однак, матеріали справи та надані позивачем та його представником докази не містять інформації про те, що [PERSON] виконав свій обов`язок як військовозобов`язаний та став на військовий облік за зміненим місцем проживання до [INFO] ні впродовж доби, як визначено Правилами, ні в семиденний термін, як передбачено законом про повідомлення про зміну місця проживання. [PERSON] покликається на те, що з оскаржуваним наказом ознайомився 18 жовтня 2023 року, про його винесення йому не було відомо. Однак матеріали справи містять звернення [PERSON] на лінію «102» з повідомленням про те, що невідомі особи примушували його підписувати невідомі документи та погрожували виселенням, що свідчить про небажання позивача ознайомлюватися 10 жовтня 2023 року з оскаржуваним наказом. Крім того, винесенню оскаржуваного наказу передувало складення актів про відмову [PERSON] надати докази про те, що той став на облік до [INFO] , відмови від підпису про ознайомлення з такими. Щодо твердження позивача і його представника про виселення із займаного житла, суд зазначає наступне. Тимчасові споруди (модулі) не вважаються житловими приміщеннями для постійного проживання, їм не присвоюється адреса, не можуть бути приватизовані та/або передані у власність особам, які там розміщуються чи розміщувались, а також іншим фізичним чи юридичним особам. Модульні будинки носять статус тимчасових споруд, право на вселення до яких надається укладенням договору про користування тимчасовими спорудами із збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб. Окрім того, між сторонами існували договірні зобов`язання. За змістом ст.ст.626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). [PERSON] ,\~укладаючи з\~договір з центром та ЛКП «Рембуд» про користування тимчасовими спорудами зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб №699 погодився на умови такого, зокрема щодо дотримання ним Правил тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб у тимчасових спорудах із збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб. Відповідачем неодноразово зафіксовано факт не подання [PERSON] доказів про те, що став на облік за місцем проживання, що й не заперечувалось позивачем під час розгляду справи. Пунктом 6.6.7 договору про користування тимчасовими спорудами зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб від 24 березня 2023 року та п.5.1.5 Правил тимчасового розміщення внутрішньо переміщених осіб у тимчасових спорудах зі збірних модулів, призначених для компактного поселення внутрішньо переміщених осіб передбачено припинення дії договору через системне порушення розміщеною особою та/або членів її сім`ї Правил, що підтверджується відповідним актом. Складеними актами Центр зафіксував неодноразові попередження [PERSON] щодо постановки на облік за місцем розміщення/проживання та ненадання останнім жодних доказів щодо його постановки, тобто порушення умов Правил. Окрім того, для пролонгації договору про розміщення, п.6.3 Договору визначено порядок, відповідно до якого за зверненням (письмовим чи усним) розміщеної особи не пізніше, ніж за 30 календарних днів до закінчення строку Договору строк розміщення осіб у тимчасовій споруді (модулі) може бути продовжений до 6 місяців з обов`язковим укладенням додаткового договору до Договору. Сторонами у судовому засіданні не надано доказів укладення додаткового договору до Договору №699 від 24 березня 2023 року, тобто дію такого не пролонговано. Основний договір був укладений терміном на 6 місяців, до 24 вересня 2023 року, станом на день винесення оскаржуваного наказу строк дії такого сплив. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про підставність оскаржуваного наказу та відмову у задоволенні позову. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed