Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат Грабік Максим Сергійович, діючи в інтересах [PERSON] , з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 06 жовтня 1998 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. Адвокат позивача зазначив, що проживаючи у шлюбі подружжя вело спільне господарство та будувало міцні сімейні відносини, однак останніх пів року сторони не можуть проживати разом як сім`я та виконувати сімейні обов`язки. Адвокат позивача повідомив, що спроби примирення між подружжям не дали жодних результатів, в сімейних стосунках змін не відбулось, тому збереження сім`ї і подальше спільне проживання, як подружжя є неможливим. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду\~від 21.03.2024\~вищевказану заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі,\~розгляд якої\~вирішено провести\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із процесуальними документами та судовими повістками, які направлялись відповідачці за останньою відомою адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судом було опубліковано оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, встановлений судом ухвалою суду від 21.03.2024, від відповідачки відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. У судове засіданні позивач, його адвокат та відповідачка повторно не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Водночас, 25.04.2024 від адвоката позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його адвоката та відсутність заперечень щодо проведення заочного розгляду справи. Від відповідачки на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи у її відсутність не надходили. Таким чином, відповідачка не з`явилась в судове засідання без поважних причин. Судом не встановлено, що нез`явлення позивачки перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи вищевикладене, заяву адвоката позивача та положення ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання у відсутність позивача та відповідачки та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). Адвокат позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, зазначивши про це у своїй заяві від 24.04.2024 (отримано судом 25.04.2024). При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 23.02.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06.10.1998, актовий запис № 2061. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 2) З матеріалів справи не вбачається наявність у подружжя від шлюбу спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідачка мала можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачем, ні відповідачкою суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені адвокатом позивача у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 1\~211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 26.02.2024. (а.с. 4а) Водночас, зі змісту позовної заяви вбачається зазначенням адвокатом позивача, що останній звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи. Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача 2 групи інвалідності. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211, 20 гривень. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачкою, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved