Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

[PERSON] вернувся в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що здійснює постійний догляд за батьком [PERSON] , [INFO] , який має порушення функцій організму, через які є невиліковно хворий, не може самостійно пересуватись, самообслуговуватись та потребує постійного стороннього догляду. Медичним висновком ЛКК № 167 від 05.03.2024 року Буської ЦРЛ підтверджується, що батько страждає на остеопороз, остеопоротичний компресійний перелом тіла L-5 хребця II ст. з нестабільністю фрагментів, артроз крижово-клубових зчленувань, помірне сколіотичне викривлення поперекового відділу хребта, протрузії м/х дисків L4-L5-S1, через що він не може самообслуговуватися, унаслідок чого потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Заявник постійно здійснює догляд за батьком, проживає разом з батьком в одному будинку, забезпечує ліками, їжею, відповідними умовами проживання. Просить суд встановити юридичний факт, що здійснює постійний догляд та утримання свого батька [PERSON] .. Заявник, до початку судового засідання подав суду письмову заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просить таку задоволити. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Надав суду відповідь на запит, зазначивши, що заявник не призивався до лав ЗСУ. За відсутності усіх учасників процесу, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши такі в їх сукупності, суд приходить до переконання про часткову доцільність позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини 1статті 78 ЦК України, дієздатна фізична особа, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, має право обрати собі помічника. Помічником може бути дієздатна фізична особа. За заявою особи, яка потребує допомоги, ім`я її помічника реєструється органом опіки та піклування, що підтверджується відповідним документом. Згідно статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються особи із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) - клініко-консультативна комісія, колегіальний орган, який створюється на базі державних лікувально-профілактичних установ або при регіональних органах охорони здоров`я. Акт встановлення факту здійснення догляду складається на підставі звернення особи, за якою здійснюється догляд або яка здійснює догляд, до районної держадміністрації або виконавчого органу ради із заявою про здійснення такого догляду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво Серії [NUMBER] від 11.04.1985 року, актовий запис № 49) Батько заявника, [PERSON] хворіє, має порушення функцій організму, через які не може самостійно пересуватись, самообслуговуватись та потребує постійного стороннього догляду. Медичним висновком ЛКК № 167 від 05.03.2024 року Буської центральної районної лікарні підтверджується, що [PERSON] страждає на остеопороз, остеопоротичний компресійний перелом тіла L-5 хребця II ст. з нестабільністю фрагментів, артроз крижово-клубових зчленувань, помірне сколіотичне викривлення поперекового відділу хребта, протрузії м/х дисків L4-L5-S1, через що він не може самообслуговуватися, унаслідок чого він потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Згідно довідки до медичного висновку ЛКК № 167, [PERSON] , внаслідок хвороби, потребує постійного стороннього догляду. З довідки Буської міської ради № 378 про склад сім`ї та акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.03.2024 року вбачається, що заявник проживає разом з батьком [PERSON] в одному будинку та здійснює за ним догляд. Даний факт засвідчено підписами свідків [PERSON] , жителькою [ADDRESS] , та [PERSON] , жителькою [ADDRESS] . Як вбачається з заяви [PERSON] від 06.03.2024 року, останній потребує постійного догляду, такий догляд постійно здійснює син [PERSON] . Встановлено, що батьки заявника тривалий час проживають окремо. Мати заявника, [PERSON] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України Серії [NUMBER] , виданим Буським РВ УМВС України у Львівській області від 15.06.2002 року. Наявність інших близьких родичів [PERSON] судом не встановлено. Як зазначає заявник у поданій заяві, він є єдиною особою, що може здійснювати догляд за батьком. З часу коли батько почав хворіти, один постійно здійснював та здійснює до тепер догляд за ним, забезпечує ліками, їжею, відповідними умовами проживання, здійснює плату комунальних послуг. Однак заявником не надано суду жодних доказів в підтвердження утримання батька [PERSON] , та в чому проявляється таке утримання. Отже, матеріалами справи встановлено факт здійснення на теперішній час заявником постійного стороннього догляду за своїм батьком [PERSON] та даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків заявника щодо отримання соціальних пільг та виплат та виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». У розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IVвід 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви в цій частині, судом не встановлено. Крім того суд враховує, що інших членів сім`ї які б могли здійснювати догляд за хворим немає, оскільки мати заявника проживає окремо. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси особи, яка потребує постійного стороннього догляду. При цьому суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за батьком, який потребує такого догляду, тому заявлені вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, однак факт утримання заявником батька в суді не знайшов свого підтвердження, тому в задоволенні такого слід відмовити. Інших обставин, які б спростовували твердження заявника, не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Outcome: partial