Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

04.04.2024р. [PERSON] , через свого представника [PERSON] , в порядку окремого провадження звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшла квартира [ADDRESS] . Вказане майно належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Колоимийського нотаріального округу Трачук Л.В. 04.06.1999р. по реєстру Д-575, зареєстрованого в Коломийському міра йонному бюро технічної інвентаризації 15.06.1999р., номер запису 4353 в книзі Д15. [PERSON] все своє майно заповів своїй доньці [PERSON] , яка після смерті батька звернулася до Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом в тому числі і на вищевказану квартиру. Проте, у вчиненні даної нотаріальної дії заявниці було відмовлено, оскільки в свідоцтві про смерть спадкодавця його прізвище вказано « [PERSON] », а в договорі купівлі-продажу квартири прізвище покупця зазначено як « [PERSON] ». Вказані розбіжності унеможливили [PERSON] реалізувати свої спадкові права та набути у власність майно після смерті її батька. За даних обставин, представник заявниці [PERSON] просив суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Трачук Л.В. 04 червня 1999 року по реєстру Д-575 та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 15.06.1999 року, номер запису 4353 в книзі Д15 на ім`я « [PERSON] ». Вказав, що встановлення даного факту надасть змогу [PERSON] отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її батька, а отже матиме для заявниці юридичне значення. Ухвалою суду від 08.04.2024р. у справі за заявою [PERSON] було відкрито провадження. Витребувано з Коломийської державної нотаріальної належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні [PERSON] вимоги поданої заяви підтримала та пояснила, що після смерті свого батька вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та мала намір отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру. Проте, через наявність помилки в документах покійного, в якого в паспорті та свідоцтві про смерть прізвище зазначено « [PERSON] », а в правовстановлюючому документі на майно « [PERSON] », нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва. Зазначила, що при народженні прізвище батька зазначено на російській мові « [PERSON] ». В подальшому при отриманні ним паспорту, його прізвище було невірно перекладено з російської мови на українську та зазначено « [PERSON] ». При наявності паспорта з такими анкетними даними в 1999 році батько придбав квартиру і в договорі купівлі-продажу його прізвище також зазначили « [PERSON] ». Досягнувши пенсійного віку при оформленні пенсії було виявлено розбіжності між його свідоцтвом про народження та паспортом, а тому приблизно в 2006 році в органах РАЦС він виправив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та отримав новий паспортний документ. Вказані зміни прізвища знайшли своє відображення і в свідоцтві про його смерть, що на теперішній час перешкоджає оформленню спадщини. Також заявниця повідомила, що у власності батька перебувала земельна ділянка, яка була оформлена ним вже у 2018 році на прізвище « [PERSON] » і яку [PERSON] змогла без труднощів успадкувати. Представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги також підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав наведених в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Згідно клопотання міського голови, яке надійшло до суду 02.05.2024р. Коломийська міська рада не заперечує проти задоволення заявлених вимог та встановлення юридичного факту про який просить заявник. Справу просить розглянути за відсутності їхнього представника. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] в с. Загайпіль Коломийського району, Івано-Франківської області народилася [PERSON] . Її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 20.12.2016р. був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актори запис № 619. Прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Зі змісту договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Трачук Л.В. 04.06.1999р. вбачається, що [PERSON] від імені якого діяв [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] . Продаж вчинено на 14615,00 гривень. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів, право власності на квартиру по [ADDRESS] зареєстровано в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № Д15 під реєстровим № 4353 за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Трачук Л.В. Коломийського міського нотаріального округу 04.06.1999р. за №Д-575. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було складеного актовий запис №576. Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст.. 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст.. 1233, 1234 ЦК України, заповітом є\~особисте розпорядження\~фізичної особи\~на випадок\~своєї смерті. Право\~на заповіт\~має фізична\~особа з\~повною цивільною\~дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Частиною 1 ст. 1235, ч.1 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. \~Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Стаття 1247 ЦК України визначає загальні вимоги до форми заповіту, зокрема вказує, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення ,\~а також\~повинен бути\~особисто підписаний\~заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. 02.06.2022р. приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М. було посвідчено заповіт за яким [PERSON] все належне йому майно, з чого б воно не складалось та де б не знаходилось і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, яка була надана державним нотаріусом Мануляк І.В., на підставі претензії ПАТ «Державний ощадний банк України» від 24.05.2023р. була відкрита спадкова справа за № 135/2023 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 18.09.2023р. [PERSON] подала до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Харук О.М. заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] . 16.03.2024р. заявниці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] , площею 0,0695 га., право власності на яку було зареєстровано за померлим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Управління надання адміністративних послуг Коломийської міської ради, Івано-Франківської області Корецькою В.В. 24.04.2019р. на підставі Витягу із рішення про надання земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд виданого Коломийською міською радою 28.03.2019р. № 3588-42/2019, номер запису про право власності 31354624, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1819676026106, що підтверджується витягом № 164995839 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, кадастровий номер 2610600000:29:001:0185. При цьому, постановою від 21.12.2023р. державний нотаріус Коломийської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що 21.12.2023р. [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] яка належала [PERSON] , який помер [INFO] . У пред`явлених спадкоємицею документах наявні розбіжності, а саме у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено « [PERSON] », а у додкумнтах, які підтверджують право власності на нерухоме майно, саме Договорі купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коломийсьокго нотаріального округу Трачук Л.В. 04 червня 1999 року по реєстру Д-575 та зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 15 червня 1999 року, номер запису 4353 в книзі Д15 « [PERSON] ». Отже, судом встановлено невідповідність написання прізвища батька заявниці в свідоцтві про його смерть та право підтверджуючому документі на належне йому нерухоме майно. Вказана невідповідність перешкоджає спадкоємиці в оформленні спадщини. При цьому, заявниця позбавлена можливості внести виправлення у договір купівлі-продажу квартири, оскільки не являється стороною даного правочину. З огляду на дані обставини, права заявника підлягають захисту в судовому порядку згідно положень глави\~6\~розділу\~IV ЦПК України. З оглянутого в судовому засіданні оригіналу свідоцтва про народження серії [NUMBER] та долученої до справи копії вбачається, що [INFO] народився « [PERSON] » (мовою оригіналу). 06.08.1980 року на ім`я « [PERSON] , 1960 г.р.» (мовою оригіналу) було видано трудову книжку серії [NUMBER] . В судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в [ADDRESS] , знайома з заявницею та знала її батька, який проживав по сусідству в їхньому багатоквартирному будинку. Від нього особисто свідку відомо, що він мав помилки в документах в написанні прізвища, а саме замість вірного написання « [PERSON] » в нього було вказано « [PERSON] ». Наскільки відомо свідку, за свого життя [PERSON] виправив описки в документах, які підтверджували його особу коли оформлював пенсію. Свідок [PERSON] в судовому засіданні також пояснила, що проживає в [ADDRESS] . [PERSON] та її покійний батько їй знайомі як її сусіди з якими вона час від часу підтримувала спілкування. Їй відомо, що коли [PERSON] досягнув пенсійного віку та почав оформлювати пенсію, зіткнувся з неправильністю написання прізвища в своєму паспорті та змушений був це виправляти. Окрім цього, з довідки, виданої головою правління ОСББ «Леонтовича 10», слідує, що [PERSON] та [PERSON] являються однією і тією ж особою, у власності якого перебувала квартира за адресою: [ADDRESS] з 04 червня 1999 року в якій він проживав та був зареєстрований по день смерті [INFO] . Відтак, врахувавши пояснення свідків, покази яких узгоджуються з представленими у справі документами та порівнявши між собою відомості, які в них зазначені, суд вважає доведеним приналежність [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Трачук Л.В. 04 червня 1999 року, оскільки анкетні дані щодо прізвища, імені та по батькові покупця в ньому являються фактично тотожними з даними з Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні відомостей, суд вважає наявні дані належними та достатніми доказами для встановлення факту про який просить [PERSON] , як такий, що матиме для заявниці юридичне значення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved