Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мамирбаєв Є.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки за невиконання зобов`язання в розмірі 282675,28 грн, що еквівалентно 7730 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на час звернення (14 березня 2023 року) до суду з позовною заявою, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2826,75 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, за умовами якого [PERSON] зобов`язався надати послуги по придбанню в Сполучених Штатах Америки, доставці в Україну, розмитненню, ремонту та передачі позивачу автомобіля марки Ford Fiesta MR7, VIN [NUMBER] . Факт укладення договору підтверджується розпискою про прийняття коштів на оплату доставки автомобіля, послуг брокера, яка була власноручно написана відповідачем 01 вересня 2021 року. Позивач свої зобов`язання за договором виконала у повному обсязі. Проте, відповідач домовленостей не дотримався. Як свідчить розписка, написана 06 липня 2022 року власноручно відповідачем, у період з 01 вересня 2021 року по 28 грудня 2021 року [PERSON] отримував кошти від [PERSON] за купівлю авто із США, його ремонт, розмитнення та доставку і не виконав свої зобов`язання. Через це [PERSON] була зобов`язана сплатити штраф у розмірі 28592,00 грн (за простій автомобіля, що прибув та не розмитнювався у порту м. Одеса) та 56629,17 грн. за несвоєчасне розмитнення та несплату доставку авто із США морем та сушею. Сумарна кількість збитків, які були спричинені відповідачем, складає 7730 доларів США. Відповідач зобов`язався отримані грошові кошти у розмірі 7730 доларів США повернути в строк до 01 серпня 2022 року. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, невиконанням обов`язку по поверненню коштів, позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягненні з відповідача 7730 доларів США. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 квітня 2024 року справу продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача в судове засідання, призначене на 15 травня 2024 року не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому він просить розгляд справи проводити без участі представника позивача та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному сайті Солом`янського районного суду м. Києва, однак причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 01 вересня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, за умовами якого [PERSON] зобов`язався надати послуги по придбанню в Сполучених Штатах Америки, доставці в Україну, розмитненню, ремонту та передачі позивачу автомобіля марки Ford Fiesta MR7, VIN [NUMBER] . Факт укладення договору підтверджується розпискою [PERSON] від 01 вересня 2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] отримав кошти від [PERSON] грошові кошти в сумі 13500 грн на покупку та доставку з США автомобіля марки Ford Fiesta MR7, VIN [NUMBER] , а також 1700 доларів США для оплати доставки автомобіля та послуг брокера Позивач ствержує, що вона свої зобов`язання за договором виконала у повному обсязі. Проте, відповідач домовленостей не дотримався. Розпискою від 06 липня 2022 року [PERSON] підтвердив, що у період з 01 вересня 2021 року по 28 грудня 2021 року отримував кошти від [PERSON] на купівлю автомобіля із США, його ремонт, розмитнення та доставку і не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим [PERSON] була зобов`язана сплатити штраф у розмірі 28592 грн (за простій автомобіля, що прибув та не розмитнювався у порту м. Одеси) та 56629,17 грн (за несвоєчасне розмитнення та не сплату доставки авто із США морем та сушею). Сумарна кількість збитків, завдана [PERSON] складає 7730 доларів США, що еквівалентно 272869 грн. [PERSON] зобов`язався повернути отримані кошти в розмірі 7730 доларів США у повному обсязі до 01 серпня 2022 року. Позивач, звернувшись до суду із позовом, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 7730 доларів США, покликаючись на те, що умови договору відповідачем не були виконані, кошти позивачу не повернуті. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, зобов`язання мають виконуватися в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відтак, суд дійшов висновку, що правовою природою правочину, що був укладений між сторонами є договір про надання послуг щодо придбання в Сполучених Штатах Америки, доставці в Україну, розмитненню, ремонту та передачі позивачу автомобіля марки Ford Fiesta MR7, VIN [NUMBER] . Зміст договору та досягнення сторонами згоди відносно усіх його істотних умов підтверджується: з боку відповідача - розпискою від 01.09.2021р., розпискою від 07.06.2022 р., а з боку позивача - фактичною передачею грошових коштів відповідачу (квитанції №P24AP24A1489215656C6681 від 02.09.2021 р., №OCCT-8HHM-BX4A-BOXX від 21.09.2021 р., №42HH-H0H1-7MH6-89TH від 15.09.2021 p., №E5HP-76BE-3M7P- СВ05 від 16.09.2021 р., №EB5T-КВТЕ-EB0-4ХСА від 28.09.2021 р., №PBOE-5PP7-4НМ6-99K8 від 28.12.2021 р., №TM31-550-3A4T-67MA від 01.09.2021 р., №X645-2KH4-230P-C23E від 17.11.2021 р., №XK1-А4РК-7447-5114 від 07.09.2021 р., №XB55-89EB-K77A-X662 від 02.09.2021, а також оплатою вартості автомобіля на аукціоні (квитанція платіжної системи PayPal від 02.05.2022 р. та квитанція АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» №170-9К7Н-М9Х3-Н17К від 04.05.2022 р., одержувач CAUCASUS AUTO IMPORT LLC). Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов?язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідач взятих на себе зобов?язань щодо придбання в Сполучених Штатах Америки, доставці в Україну, розмитненню, ремонту та передачі позивачу автомобіля марки Ford Fiesta MK7, Vin [NUMBER] не виконав, що підтверджується розпискою від 06.07.2022 року. Відповідно до ч.1 ст.906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Розмір завданих позивачу збитків становить 7730 доларів США, що не заперечується відповідачем та підтверджується власноручно написаною розпискою від 06.07.2022 року. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи, що відповідачем умови договору не виконані, а завдані позивачу збитки добровільно не відшкодовані, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7730 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 04 березня 2023 року становить 282675,28 грн (36,5686х7730). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач наведені позивачем обставини не спростував, відзиву на позов та доказів належного виконання умов договору не надав, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача 282675,28 грн збитків, завданих [PERSON] невиконанням договору про надання послуг. Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає таке. За змістом ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем у позовній заяві визначено розмір судових витрат - 42826,75 грн, з яких сума сплаченого судового збору становить 2826,75 та витрати на надання правової допомоги - 40000 грн. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст.141 ЦПК України, у відповідності до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). А тому, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2826,75 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат (судовий збір за подання позовної заяви). Відповідно до ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4-6 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу додано копії наступних доказів: - ордер про надання правничої (правової) допомоги №1360587; - копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії КС №5769/10. Оскільки позивачем не додано копії договору про надання правової допомоги, а також розрахунку таких витрат із зазначенням виду робіт/послуг та часу, витраченого на надання таких послуг, а також доказів оплати таких витрат, при цьому позивач не зробив заяву про подання таких доказів на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд не вбачає підстав для їх відшкодування, оскільки витрати на правову допомогу документально не підтверджені та не доведені. Враховуючи викладене, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2826,75 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат (судовий збір за подання позовної заяви).

Outcome: approved