Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.05.2020 року [PERSON] звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості з особистою заявою про надання статусу безробітного, на підставі якої йому було надано статус безробітного з 07.05.2020 року, та згідно з якою відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, визначеними\~Законами України «Про зайнятість населення»\~та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідач перебував на обліку в Центрі зайнятості у період з 07.05.2020 року по 25.01.2022 року. З метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду, фахівцями Центру зайнятості було проведено звірку даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати їй матеріального забезпечення. За результатами звірки з даними ПФУ було виявлено, що в період перебування на обліку, а саме з 24.02.2021 року відповідач отримував пенсію за вислугу років, про що фахівцями Центру зайнятості було складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 427 від 15.06.2021 року. На запит Маріупольського міського центру зайнятості від Головного управління ПФУ в Донецькій області надійшов лист із підтвердженням факту отримання пенсії за вислугу років з 24.02.2021 року. Відповідно до висновків акту розслідування страхових випадків [PERSON] отримував пенсію за вислугу років з 24.02.2021 року та не повідомив про цей факт під час перебування на обліку у Центрі зайнятості. Наказом Центру зайнятості № 252 від 16.06.2021 було прийнято рішення про відшкодування [PERSON] допомоги по безробіттю у сумі 5813,03 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на користь Маріупольського міського центру зайнятості суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 5813 грн. 03 коп., а також понесені судові витрати. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Заяви та клопотання сторін. Представник позивача надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 березня 2024 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Селидівському міському суду Донецької області. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.05.2024 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі „розумності строку". З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що згідно заяви від 07.05.2020 року [PERSON] звернувся до Маріупольського міського центру зайнятості з особистою заявою про надання статусу безробітного, на підставі якої йому було надано статус безробітного з 07.05.2020 року, та згідно з якою відповідача було ознайомлено під особистий підпис з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, визначеними\~Законами України «Про зайнятість населення»\~та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». З 07.05.2020 року по 25.01.2022 року [PERSON] перебував на обліку в Маріупольському міському центрі зайнятості. 07.05.2020 року наказом № НТ200507 Далєвському В.М. на підставі ч. 1\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»\~було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, про що зазначено у додатку 2 до Персональної картки [PERSON] № 053320050700051 «Рішення, прийняті центром зайнятості/філією ОЦЗ щодо зареєстрованого безробітного». Наказом № НТ200508 від 08.05.2020 року [PERSON] було призначено допомогу по безробіттю на строк по 01.05.2021 року, про що зазначено у додатку 2 до Персональної картки [PERSON] № 053320050700051 «Рішення, прийняті центром зайнятості/філією ОЦЗ щодо зареєстрованого безробітного», а також вбачається з Витягу з наказів Маріупольського міського центру зайнятості про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК № 053320050700051. [PERSON] допомогу по безробіттю отримував, а також періодично відвідував Маріупольський міський центр зайнятості, що підтверджується Додатком № 1 до Персональної картки [PERSON] № 053320050700051 «Відвідування центру зайнятості/філії ОЦЗ, надання послуг, рекомендації щодо сприяння працевлаштуванню». На підставі наказу № НТ210315 від 15.03.2021 року [PERSON] було припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку із припиненням реєстрації безробітного відповідно до п.1 ст.45 ЗУ «Про зайнятість населення» пп.1,2,3 п.30 Порядку від 19 вересня 2018 року №792 у зв`язку з поданням безробітним особистої заяви про зняття його з реєстрації як безробітного, з 15.03.2021 року, що вбачається з Витягу з наказів Маріупольського міського центру зайнятості про прийняті рішення по особі [PERSON] ПК № 053320050700051. З Акта № 427 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 15.06.2021 року, складеного Маріупольським міським центром зайнятості, вбачається, що з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття Маріупольським міським центром зайнятості було проведено звірку (перевірку) достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення. Розслідуванням встановлено, що [PERSON] отримував пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» з 24.02.2021 року , а саме: встановлено факт отримання пенсії особи під час перебування на обліку в центрі зайнятості. Наказом № НТ210615 від 15.06.2021 року визначено повернути кошти у встановленому порядку відповідно до ч. 3 ст. 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума коштів 5813,03 грн. Маріупольським міським центром зайнятості Далєвському В.М. було направлено лист з вимогою повернути отриману допомогу по безробіттю у розмірі 5813,03 грн. Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 5813,03 грн. так і не повернув. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому незаконно отриманої допомоги по безробіттю. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 5813,03 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст.\~43\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» від 05.07.2012 №5067-VI статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 13 ч. 1\~ст.\~45\~Закону України\~«Про зайнятість\~населення» від 05.07.2012 №5067-VI статусу зареєстрованого безробітного може набути досягнення особою встановленого статтею 26\~Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"\~пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. Відповідно до азз.1 ч.2 ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно абз. 1 ч.3 ст.36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності зі\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved