Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

24.04.2024 заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи у шлюбі із [PERSON] , у них склалися складні відносини, що призвели до розірвання шлюбу. Деякий час колишнє подружжя проживало разом, однак намагання заявниці знайти порозуміння, вирішити питання щодо подальшого життя у мирний спосіб виявилися марними. Останнім часом з боку [PERSON] проявляється психологічний тиск, прямі погрози застосування фізичного насильства відносно заявниці. Під впливом зловживання алкогольних напоїв [PERSON] стає агресивним і його поведінка стає неконтрольованою. Систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство ображає, висловлюється нецензурною лайкою, принижує, залякує, демонструючи при цьому силу та агресію. Заявниця неодноразово зверталась із цього приводу до правоохоронних органів, після чого [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Незважаючи на вжиті заходи впливу, образи з боку колишнього чоловіка не припинились. Заявниця постійно перебуває у стані емоційної напруги. Просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, яким заборонити йому: наближатись на відстань ближче 100 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебування, роботи та інших місць відвідування [PERSON] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні заявниця заяву підтримала із зазначених підстав, вказаних в заяві. Представник заявниці адвокат Мороко С.С. в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти видачі обмежувального припису відносно нього. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Судом встановлено, що колишній чоловік заявниці протягом тривалого часу чинить відносно неї психологічне насильство, за що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Суд вважає, що заявниця, як жертва домашнього психологічного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] . При вирішенні питання щодо застосуванні заходів тимчасового обмеження прав кривдника суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо повторення вчинення домашнього насильства враховує пропорційність втручання у права і свободи особи, та що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою кривдника. Насильство з боку кривдника має систематичний характер, оскільки останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, а вжиті заходи у вигляді накладення адміністративних стягнень не призвели до виправлення поведінки кривдника та припинення порушень з його боку відносно колишньої дружини. З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що необхідними та достатніми обмежувальними заходами у даному випадку є заборона кривднику протягом шести місяців наближатись на відстань 100 метрів до її місця проживання та роботи, заборона кривднику переслідувати заявника та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, крім питань щодо утримання та виховання спільної дитини. Щодо заборони наближатись до місць частого відвідування [PERSON] - враховуючи, що місто Шостка не є великим за площею, фактично це означатиме для [PERSON] заборону пересуватись містом. Відповідно до ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial