Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, визначивши заінтересованою особою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Георгієвську Тамару Вячеславівну, у якій прохала: встановити юридичних факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю площею 3,55 га від 13 лютого 2002 року, виданого на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Жовтневої сільської ради народних депутатів від 02 березня 2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 206; встановити юридичний факт належності [PERSON] , який народився [INFO] , померлому [INFO] , свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 07 лютого 1953 року, із зазначенням в графі «батько» замість « [PERSON] » вірно « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~В обґрунтування заяви заявник вказала, що 05.09.2020 р. після смерті свого чоловіка [PERSON] вона звернулась із заявою про вступ у спадщину, яка залишилась після смерті батька (свекра) [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі постанови про вчинення нотаріальних дій від 23 січня 2024 року № 7/02-31 їй було відмовлено через наявність розбіжностей у написанні по батькові свекра, а саме у свідоцтві про народження її чоловіка [PERSON] зазначено в графі «батько» - [PERSON] , а у правовстановлюючому документі на земельну ділянку - [PERSON] та у свідоцтві про смерть свекра - [PERSON] . Заявник вказує, що відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», державні акти на право власності на землю з 01 січня 2013 року не видаються. Таким чином, внести виправлення до державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,55 га від 13 лютого 2002 року, виданого на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Жовтневої сільської ради народних депутатів від 02 березня 2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 206 неможливо, оскільки на даний час така процедура не передбачена чинним законодавством. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] його по батькові зазначено як « [PERSON] ». В посвідчення тракториста Української РСР від 16.05.1963 року по батькові [PERSON] російською мовою зазначено « [PERSON] », що відповідно до правил українського правопису має бути перекладено , з урахуванням правила : «російська література «е» , також може передаватися як «є», коли стоїть на початку слова. А також правописом зазначено, що «передаємо їх якомога ближче до російського звучання, дотримуючись, однак, українського правопису». Згідно з посвідчення ветерана війни учасника війни від 20 липня 2000 року визначено аналогічно по батькові [PERSON] як « [PERSON] », як аналогічно і за інформацією Решетилівської міської ради. Заявник вважає, що вище перелічені документи свідчать про визначення державною мовою [PERSON] як « [PERSON] », а допущені описки у свідоцтві про народження, державному акті на право приватної власності на землю від 13 лютого 2002 року підлягають встановленню, а саме зазначення « [PERSON] » замість « [PERSON] », « [PERSON] ». [PERSON] вказала, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для неї важливе значення , оскільки надасть можливість підтвердити спадкові права, права власності на майбутнє спадкове майно та можливості реалізації відповідних прав передбачених ЦК України у повному обсязі, а виправлення описки в досудовому порядку не можливе. Тому змушена звернутись до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в частині заяви [PERSON] , заінтересована особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Георгієвська Тамара Вячеславівна, щодо встановлення факту належності свідоцтва про\~народження [NUMBER] \~виданого 07\~лютого 1953\~року . Відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Георгієвська Тамара Вячеславівна, про встановлення факту належності державного акту на право власності на земельні ділянку за правилами окремого позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник заявника [PERSON] [PERSON] надіслала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі та участі заявника. Заяву просила задовольнити (а.с.31). Заінтересована особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Георгієвська Т. В. надіслала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, при вирішенні питання покладалась на розсуд суду (а.с.26). Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, прийшов до наступного висновку . Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами глави\~6\~розділу\~IV ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч.1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Жовтневої сільської ради народних депутатів від 2 березня 2001 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3.55 га в межах згідно з планом . Земельна ділянка розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю, виданий громадянину України [PERSON] (а.с.17). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області на ім`я [PERSON] , а/з № 5 (а.с.16). З довідки виданої старостою Покровського старостинського округу Решетилівської міської ради Полтавської області від 15.01.2024 року вбачається, що померлий [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.18). З копії посвідчення учасника війни серії [NUMBER] вбачається , що воно видане на ім`я [PERSON] (а.с.19). З копії військового квитка серії [NUMBER] від 15.10.1963 року та посвідчення тракториста машиніста від 16.05.1963 року, які складені на російській мові вбачається, що вони видані на ім`я « [PERSON] » (а.с.14-15). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , в графі «батько» зазначено [PERSON] (а.с.12). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61761337 від 22.09.2020 вбачається, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Георгієвською Т.В. 22.09.2020 року заведено спадкову справу № 6/2020, яку зареєстровано в реєстрі за № 66449396, відповідно до якої спадкодавцем є [PERSON] (а.с.11). З копії постанови приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Георгієвської Т.В. № 7/02-31 від 23.01.2024 вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку, що за адресою Жовтнева сільська рада Решетилівського району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] . Як вбачається з вище вказаної постанови, однією із підстав про відмову у видачі вказаної постанови є те, що з наданих документів неможливо встановити, що [PERSON] є сином [PERSON] . Також наявні розбіжності у правовстановлюючому документі на земельну ділянку та свідоцтві про смерть щодо по батькові [PERSON] (а.с.6-7). Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у пунктами 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Відповідно до пункту 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 № 43, усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Розбіжності в документальних записах прізвища українською мовою виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовному (російсько-українському) перетворенні, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності (див. Український правопис, 2019, 144;[PERSON] ;\~[PERSON] .\~Власні імена людей. Словник-довідник.-К.: Наукова думка, 1996, с. 318-321). \~ \~ \~ \~Отже, встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй право володіти користуватися та розпоряджатись своєю власністю, а можливість внести зміни до правовстановлюючого документу в позасудовому порядку неможливо, тому вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що дослідженими доказами було достовірно встановлено факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю площею 3,55 га, виданого підставі рішення 15 сесії 23 скликання Жовтневої сільської ради народних депутатів від 2 березня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 206.

Outcome: approved