Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просила здійснити поділ квартири [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею в порядку поділу спільного майна право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 06.05.1982 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого мають дорослих дітей. Під час сумісного проживання, 10.06.2005 року, за спільні сімейні кошти вони придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,30 кв.м., в якій проживали разом з відповідачем, при цьому право власності на спірну квартиру було зареєстровано на ім`я відповідача. Також, починаючи з 2008 року вона була зареєстрована у вказаній квартирі. Згодом між ними відносини погіршились і 16.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. В даний час між ними постало питання поділу їх спільного майна, придбаного за договором купівлі - продажу, однак відповідач не бажає вирішити спір в добровільному порядку, відмовляється від запропонованих нею варіантів поділу, в тому числі і від отримання грошової компенсації, у зв`язку з чим вона звернулась з позовом та просила позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року справа передана на розгляд головуючому судді Твердохліб Ю.О. (а.с.14-15). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 18). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.27-28). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2024 року витребувано докази у справі (а.с. 74). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, направили заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі, протии ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 96). [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістки, які повернулись з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 23-24, 31, 36-37, 49-50, 62-63, 79-80, 94-95). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: approved