Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачі позовні вимоги визнали, відзиву на позов не надали, просили розглянути справу у їх відсутності. Представник позивачки [PERSON] адвокат Вальченко В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія довідки №19 ФОП [PERSON] від 04.05.2023р. про наявність нерухомості та проведення інвентаризації по ній; копія ордеру №15 від 16.03.1981р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія запиту від 01.05.2023р. завідувачки Ренійської районної держнотконтори; копія звіту експерта від 18.05.2023р. про проведення незалежної оцінки вартості 1/7 частки квартири; копія витягу від 09.07.2015р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру; копія постанови нотаріуса від 11.05.2023р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія паспорту громадянина України, оформленого на ім`я [PERSON] (вже нині недійсного); копія свідоцтва про одруження [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 31.03.2015р. (на сім співвласників); копія свідоцтва про народження відповідачів; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія рішення Ренійської міськради від 25.11.2022р. про перейменування вулиць та провулків на території Ренійської міської територіальної громади; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 10.05.2024р.; копії заяв [PERSON] та [PERSON] від 07.08.2020р. про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міськради від 14.04.2020р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.08.2020р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.08.2020р. (заповіти/спадкові договори не укладались); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.08.2020р. (дата заведення спадкової справи 07.08.2020р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.05.2024р. Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є вдовою [PERSON] , відповідачі являються його дітьми. За життя [PERSON] належало наступне майно: 1/7 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 31.03.2015р., оформленого на ім`я [PERSON] та ще 6 співвласників, у т.ч. і відповідачів. За життя [PERSON] належним йому майном на випадок своєї смерті не розпорядився, заповіту не залишив, [INFO] помер. На день смерті [PERSON] разом із ним мешкали його дружина [PERSON] та діти відповідачі у справі. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини\~\~ позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідачі 07.08.2020р. звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.08.2020р. була заведена спадкова справа (дата заведення - 07.08.2020р.). В даний час, при зверненні позивачки із питанням щодо оформлення права на спадкову 1/7 частину квартири, що належала [PERSON] , їй було роз`яснено, що оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у прізвищах померлого нині чоловіка [PERSON] та її прізвищі містяться різночитання, через які неможливо встановити подружні відносини між ними, крім того, такі різночитання встановлені і зі свідоцтвом про право власності на житло. \~ \~ \~ \~У зв`язку із встановленими невідповідностями у документах і неможливості через це оформити прийняття спадщини, позивачці було рекомендовано звернутися із позовом до суду. Відповідачі у справі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину оформила позивачка. Отже, у нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, їй в цьому було відмовлено з причин виявлення невідповідності записів у прізвищі спадкодавця та спадкоємиці, про що 11.05.2023р. нотаріусом була\~ винесена відповідна постанова. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті чоловіка це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на відповідну частину квартири, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачка після смерті [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачі на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. І. Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 31.03.2015р., оформленого у т.ч. на ім`я [PERSON] , [PERSON] (нині померлому), суд зазначає наступне. Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це\~вид непозовного\~цивільного судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~значення для\~охорони прав,\~свобод та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються із прізвищем, ім`ям, по батькові , місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно ч.2\~ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Про те, що [PERSON] та [PERSON] були у зареєстрованому шлюбі, мешкали як чоловік та дружина до смерті [PERSON] , свідчать: копія свідоцтва про одруження даних осіб (їх особисті дані (дата народження, ім`я та по батькові) у свідоцтві повністю збігаються із виданими у подальшому житті документами; свідоцтвами про народження дітей (відповідачів), де вони вказані їхніми батьками). Отже, позивачка є спадкоємицею першої черги за законом за ст. 1261ЦК України. Про те, що [PERSON] належить свідоцтво № [NUMBER] про право власності на житло від 31.03.2015р., оформлене у т.ч. на ім`я [PERSON] , свідчать наступні обставини і документи: [PERSON] перебував із [PERSON] у подружніх стосунках та мав спільних із нею дітей (відповідачів) всі вони у т.ч. є співвласниками спірної квартири; різночитання у прізвищі нині померлого виникло після оформлення йому у 2002р. паспорту громадянина України, на підставі якого потім було видано свідоцтво про смерть [PERSON] . Також суд зазначає, що факт, який просить встановити позивачка, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав у [PERSON] . Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Таким чином, факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, оформленого на ім`я [PERSON] , суд вважає встановленим, різночитання у прізвищах виникли внаслідок допущення технічної помилки під час оформлення документів. ІІ. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] , що настала [INFO] . У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте прийняла спадщину фактично, оскільки постійно мешкала на день смерті спадкодавця разом із ним та не відмовилась від спадщини. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використання (в межах відповідної спадкової частки)). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на 1/7 частку квартири з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved