Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що сторонни перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2014 року по 03.05.2017 рорку, який рішенням Віннницького міського суду Вінницької області був розірваний. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач до дітей не навідувався, матеріально не допомагав, життям та здоров`ям не цікавився, будь-якої іншої участі у їх вихованні не здійснював. Водночас, вироком Віннницького міського суду Вінницької області від 03.02.2021 року [PERSON] було визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 125 КК України (згвалтування). Наразі він відбуває покарання. [PERSON] самостійно займається вихованням дітей, забезпечує їх матеріально, дбає про здоров`я і духовний розвиток. У зв`язку з тим, що батько дітей перебуває в установі виконання покарання, в позивача виникають складнощі з оформленням документів для дітей, зокрема, зміни їх місця проживання, а відповідач відмовляється надавати згоду на вчинення таких дій позивачем. Зважаючи на викладене позивач звернулася до суду з цим позовом та просила: - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - вирішити питання розподілу судових витрат. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Також зазначила, що підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13.02.2024 року №01/00/005/9411, який був наданий суду. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінальної справи №127/12662/20, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.05.2017 року у справі №127/3957/17, яке набрало законної сили 16.05.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 15.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 15.08.2014 року складено відповідний актовий запис №2097, було розірвано (а.с. 8). Під час шлюбу у подружжя народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 6, 7). Відповідно до довідки ОСББ «Заболотного 6» від 19.12.2023 року діти проживають за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем (а.с. 14). Згідно з вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2021 року у справі №127/12662/20, який набрав законної сили, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (згвалтування малолітньої) та призначено покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі. Наразі [PERSON] відбуває покарання в державній установі (а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № [NUMBER] борг [PERSON] перед [PERSON] зі сплати аліментів станом на 30.11.2023 року складає 191789,24 грн. (а.с. 13). Згідно з характеристиками, виданими 05.06.2023 року та 14.06.2023 року КЗ «Вінницький ліцей №10», за період навчання [PERSON] та [PERSON] в закладі батько [PERSON] жодного разу батьківські збори не відвідував, не цікавився навчальними досягненнями дітей, з класним керівником та вчителями - предметниками не знайомий, жодного разу не спілкувався (а.с. 15, 16). Згідно з висновком від 13.02.2024 року, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 53-55). Зі змісту висновку встановлено, що діти [PERSON] та [PERSON] на засіданні комісії повідомили, що батько тривалий час не цікавився їхнім життям та здоровям, не вітає зі святами та днями народження, матеріально не допомогає. Діти зазначили, що підтримують звернення матері до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. За змістом положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавиться їх розвитком, здоров`ям, життям та потребами, не бере участі у їх утриманні, враховуючи визнання позову, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (а.с. 4), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved