Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Стистий виклад позиції позивача У травні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року в цивільній справі № 361/7897/19 позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за договорами позики від 15.05.2018 та від 20.05.2018 в розмірі 5700,00 долара США та 15 000,00 долара США відповідно, а також стягнуто три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 237,53 долара США та 605,34 долара США. Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року залишено без змін. Відповідно до постанови Верховного Суду від 21 грудня 2021 року вищевказані рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишені без змін. На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. перебувають виконавчі листи № 361/7897/19, видані 25 жовтня 2021 року, на підставі зазначеного вище рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року (ВП: № 68179574, № 68179081). Незважаючи на те, що рішення суду набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, відповідач [PERSON] ухиляється від його виконання. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог стягнути на свою користь з [PERSON] 3% річних від суми боргу за договором позики від 15.05.2018 за період з 05.11.2019 по 23.02.2022, що становить: 476,93 доларів США та 3% річних від суми боргу за договором позики від 20.05.2018 за період з 05.11.2019 по 23.02.2022, що становить: 1255,07 доларів США, а також судові витрати. Заперечення відповідача 25 липня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Мазур І.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона із позовом не погодилася з наступних підстав. Зазначала, що відповідач не ухиляється від виконання судового рішення, оскільки у провадженні приватного виконавця перебуває на виконанні зведене виконавче провадження № 68179574, відбуваються виконавчі дії, сума заборгованості погашається. Так, 29 грудня 2022 року відбувся електронний аукціон (торги) з реалізації права на об`єкт інтелектуальної власності, що належало [PERSON] , а саме торговельної марки «Цирюльник, barbershop» вартістю 33 064,45 грн. Крім того, 22 травня 2023 року з особистого рахунку відповідача списано кошти у розмірі 1\~009,71 грн. в рахунок стягнення за вказаним вище виконавчим провадженням. 23 травня 2023 року також списано кошти у розмірі 9\~132,10 грн. За можливості, відповідач перераховує кошти на рахунок приватного виконавця з метою погашення боргу. Таким чином, представник наголошувала на тому, що заборгованість погашається. Звертала увагу суду на те, що заявлений розмір трьох відсотків річних, обрахований позивачем, є невірним, оскільки дані відсотки нараховуються тільки на основну суму боргу, з врахуванням зменшення боргу у результаті погашення боржником заборгованості. Представник відповідача просила застосувати строки позовної давності так, як вважала, що відлік строку почався 07 листопада 2019 року, коли пред`явлено до суду позов про стягнення сум заборгованості за договорами позики та трьох процентів річних від прострочених сум, й відповідно останній минув 07 листопада 2022 року. З цих підстав, просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 53). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гончарук М.П. позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача адвокат Мазур І.О. у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог, посилаючись на сплив строків позовної давності, та просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Обставини справи, що встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 361/7897/19 (провадження № 2/361/327/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення сум заборгованості за договорами позики та трьох процентів річних від прострочених сум. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за договорами позики від 15.05.2018 та від 20.05.2018 в розмірі 5700,00 доларів США та 15 000,00 доларів США відповідно, а також стягнуто три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 237,53 долара США та 605,34 долара США (а.с. 9-19). Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що 3 % річних від простроченої суми за договором позики від 15.05.2018 в розмірі 5700,00 доларів США, вирішено стягнути за період з 16.06.2018 (з дати виникнення зобов`язань по поверненню грошових коштів) по 04.11.2019 (по дату звернення Позивача до суду) в розмірі 237,53 доларів США; та за договором позики від 20.05.2018 в розмірі 1500,00 доларів США з 02.07.2018 (з дати виникнення зобов`язань по поверненню грошових коштів) по 04.11.2019 (по дату звернення Позивача до суду) в розмірі 605,34 доларів США. Згідно постанови Верховного Суду від 21 грудня 2021 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 21 вересня 2021 року в даній справі залишені без змін. Постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 14 січня 2022 року відкрито виконавчі провадження № 68179574 та № 68179081 з примусового виконання виконавчих листів, виданих 25 жовтня 2021 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 361/7897/19 (а.с. 43-46). Вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження № 68179574, про що свідчить копія постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. від 14 січня 2022 року (а.с. 47-48). З листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. № 1157/68179574/22 від 29 травня 2023 року видно, що в рамках зведеного виконавчого провадження всього примусово стягнуто з боржника [PERSON] 43\~267,20 та на погашення боргу перераховано на користь стягувача 13.02.2023 5\~352,80 грн., 13.02.2023- 4\~262,61 грн. (116, 56 доларів США за курсом НБУ), 25.05.2023 9\~219, 83 грн. (252, 12 доларів США за курсом НБУ). Станом на 29 травня 2023 року залишок заборгованості боржника складає 21\~174,19 доларів США. У зв`язку\~з тим,\~що заборгованість\~за договорами\~позики та\~трьома процентами\~річних від\~прострочених сум\~відповідачем не\~погашена,\~ [PERSON] \~просив стягнути\~три відсотки\~річних від\~простроченої суми\~за період\~з 05.11.2019\~по 23.02.2022.\~З розрахунку\~заборгованості,\~викладеному в\~заяві про\~збільшенні позовних\~вимог,\~видно,\~що за\~договором позики\~від 15.05.2018\~загальна сума\~3%\~за період\~з 05.11.2019\~по 23.02.2022\~становить 476,93\~доларів США;\~за договором\~позики від\~20.05.2018\~загальна сума\~3%\~за період\~з 05.11.2019\~по 23.02.2022\~становить 1\~255,07\~доларів США,\~що в\~цілому дорівнює\~1\~732\~доларів США. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 2 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Так, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за договорами позики від 15.05.2018 та 20.05.2018 та трьома процентами річних від прострочених сум відповідачем [PERSON] не погашені у повному обсязі. На підтвердження виконання відповідачем судового рішення, представник позивача надала протокол № 582050 проведення електронного аукціону (торгів) від 29 грудня 2022 року, згідно якого реалізовано право на належний [PERSON] об`єкт інтелектуальної власності - торговельну марку «Цирюльник, barbershop», вартість об`єкта продажу склала 33 064,45 грн.; платіжну інструкцію від 22.05.2023 на суму 1\~009,71 грн.; квитанцію від 23.05.2023 на суму 9\~132,10; квитанцію від 21.06.2023 на суму 500 грн., квитанцію від 07 липня 2023 року на суму 425 грн. (а.с. 61-74). З листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А.В. № 1157/68179574/22 від 29 травня 2023 року видно, що залишок заборгованості боржника станом на 29 травня 2023 року складає 21\~174,19 доларів США. Тому доводи представника відповідача про часткове погашення боргу, суд не може взяти до уваги, враховуючи різницю між фактично погашеною сумою та залишком боргу. Суд погоджується з доводами позивача, що невиконання боржником грошового зобов`язання, яке встановлено на підставі рішенні суду, є триваючим правопорушенням, тому право на пред`явлення вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України, виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. З наведеного у заяві про збільшення позовних вимог розрахунку видно, що сума трьох річних від суми боргу за договорами позики обрахована за період 05.11.2019 по 23.02.2022, та яку [PERSON] просить стягнути відповідно до ст. 625 ЦК України, у загальному розмірі 1 732 доларів США. Згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, зокрема, їх доповнено пунктами 18 та 19, в яких передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У п.\~19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного кодексу\~України закріплено,\~що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає заявлені позивачем вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних, на підставі ст. 625 ЦК України, за період з 05.11.2019 по 23.02.2022, із врахуванням п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, обґрунтованими. Враховуючи, що перебіг позовної давності зупинено на строк дії воєнного стану в Україні, аргументи представника відповідача щодо спливу строку позовної давності є безпідставними. З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, з урахуванням їх збільшення, та стягнення з [PERSON] трьох відсотків річних від суми боргу за договором позики від 15 травня 2018 року за період з 05.11.2019 по 23.02.2022 у розмірі 476 доларів США 93 центи, а також трьох відсотків річних від суми боргу за договором позики від 20 травня 2018 року за період з 05.11.2019 по 23.02.2022 у розмірі 1 255 доларів США 07 центів. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1\~073 грн. 60 коп., що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 5). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: approved