Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Адвокат Кузеванова Рузанна Робертівна в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ») та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-7632836 від 22.04.2023, за умовами якого останній отримав кредитний ліміт в сумі 3150 грн, знижена процентна ставка становить 1,75% від суми, стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договір між ними було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру, позивач пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини, процедуру ідентифікації та верифікації та уклав кредитний договір. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, про що свідчить інформаційна довідка від ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» від 19.12.2023. Термін платежу за договором настав, однак відповідач свої зобов`язання не виконав, не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти, внаслідок чого виникла заборгованість відповідача за кредитним договором №00-7632836 від 22.04.2023, яка станом на 29.12.2023 становить 12150 грн., з яких 3150 грн. - основна заборгованість; 9000 грн. - сума заборгованості за процентами. Просила стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 12150 грн., що складається з основної заборгованості в розмірі 3150 грн., суми заборгованості за процентами 9000 грн. та судові витрати. 11.03.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано у Акціонерного товариства «Універсал банк» належним чином завірені копії на підтвердження інформації про те, чи належить [PERSON] картка [NUMBER] та чи було здійснено переказ грошових коштів 22.04.2023 на вказану картку у розмірі 3000 грн. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 22.04.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] була підписана оферта (пропозиція укласти договір), паспорт споживчого кредиту та укладено договір кредитної лінії №00-7632836 від 22.04.2023, за умовами якого останній отримав кредитний ліміт в сумі 3150 грн. Тип кредиту - кредитна лінія. Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 20.08.2023 або достроково. Орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 6178%. Знижена процентна ставка становить 1,75% від суми, стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування. Згідно п. 2.2.1. за надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 150 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно договору, тобто позичальнику перераховується сума кредиту 3000 грн, з вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту. Відповідно до п. 5.2. сплата процентів в рекомендовану дату та після неї за користування кредитом здійснюється позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, зазначений в розділі 8 Договору, шляхом ініціювання переказу коштів з будь-якої платіжної картки позичальника через POS термінал в особистому кабінеті: не пізніше дня повернення кредиту (включно). За кожний строк користування кредитом. Відповідно до пункту 4.1.4. розділу 4 Правил, договір уклався сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, в результаті чого відповідно до положень пунктів 1, 5, 7 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» у сторін Договору виникли цивільні права та обов`язки. Договір уклався відповідно до вимог пункту 6 частини 11 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу Кредиту в електронній формі, та його підписання Сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, позивач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Качай гроші» подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті відповідача, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було відправлено на телефон позивача і введено останнім в окреме поле для підтвердження підписання договору. Таким чином, позивач здійснив чіткий алгоритм дій для проходження всіх етапів отримання кредиту і акцептував надану відповідачем оферту. На виконання вимог ухвали суду від 11.03.2024 Акціонерне товариство «Універсал банк» надало до суду відомості, що 22.04.2023 на картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , були зараховані кошти у сумі 3000 грн. За загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частинами 2-3 ст. 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ст. 6, ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України у редакції, чинній на час укладення кредитного договору). За приписами ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису (при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або сім-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір, форма якого відповідає вимогам чинного ЦК України, та досягнуто згоди щодо його істотних умов, а також що на виконання умов договору позивачем було перераховано грошові кошти у сумі 3000 грн на картковий рахунок відповідача. Відповідно до договору сплата процентів в рекомендовану дату та після неї за користування кредитом здійснюється позичальником на поточний рахунок Кредитодавця, зазначений в розділі 8 договору, шляхом ініціювання переказу коштів з будь-якої платіжної картки позичальника через POS термінал в особистому кабінеті: не пізніше дня повернення кредиту (включно) за кожний строк користування кредитом. Однак, позивач не надав виписки з рахунків позичальника, які відповідно до умов договору, знаходяться у володінні, користуванні та розпорядженні позивача. Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача за процентами, оскільки сам по собі розрахунок позивача, в якому зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яка частина відсотків була сплачена ним, а яка частина сплачена не була. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує наявну заборгованість. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості за відсотками, на якій наполягає позивач. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність зазначеної позивачем заборгованості за процентами, яку позивач просить стягнути з [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що позивачем 22.04.2023 на картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , були переведені грошові кошти у сумі 3000 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Качай гроші» та стягнення з [PERSON] основної заборгованості за кредитним договором №00-7632836 від 22.04.2023 у розмірі 3000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (24,69%) у сумі 530,10 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням. Щодо судових витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 8000 грн. суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу були надані копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 04.01.2023 серії АР №1113611, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 20.07.2021 ЗП №002821, копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 04.01.2023 №04/01, копія Акту приймання-передачі виконаних робіт від 26.12.2023, копія квитанції від 26.12.2023 про сплату ТОВ «Качай гроші» грошових коштів у сумі 8000 грн. на користь [PERSON] . Аналізуючи надані докази, суд відзначає, що у п. 3.1. договору від 04.01.2023 №04/01 визначено, що за правову допомогу, передбачену в п.1.2. даного договору, Замовник сплачує Адвокату винагороду (гонорар) в розмірі, який фіксується в акті приймання-передачі виконаних робіт. Згідно копії Акту приймання-передачі виконаних робіт від 26.12.2023 та копії квитанції від 26.12.2023,ТОВ «Качай гроші» сплатило грошові кошти у сумі 8000 грн. на користь [PERSON] . За таких обставин та беручи до уваги положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у сумі 1975, 20 грн., у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог. Загалом сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2505,30 грн. (1975,20 грн. + 530,10 грн.= 2505,30 грн.).

Outcome: partial