Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

30 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просила визнати за нею право власності на частку земельної ділянки площею 0,2500 гектара, з кадастровим номером 5323285201:01:001:1560 та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та на частку земельної ділянки площею 0,1902 гектара з кадастровим номером 5323285201:01:001:1561 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою [ADDRESS] , що належали [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Миргород, Полтавської області. На підтвердження позовних вимог вказувала, що [INFO] в м. Миргороді Полтавської області померла її мати [PERSON] . За життя матері, а саме 23 листопада 2001 року, вона разом з батьком на підставі відповідного договору дарування прийняли в дар згідно діючого сімейного законодавства по 1/2 частині жилого будинку з надвірними побудовами та земельну ділянку розміром 0,4402 га, надану для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в [ADDRESS] ). Право власності на нерухоме майно по 1/2 частці у встановленому порядку було зареєстроване за обома батьками. Окрім того, на підставі згаданого договору, в січні 2003 року батькам були видані Державні акти на право приватної власності на землю для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства. За життя мати залишила заповіт на належне їй майно, а після її смерті, в лютому 2009 року, вона звернулася до органів нотаріату з заявою про наміри спадкувати після неї. У вересні 2009 року органами нотаріату їй були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом матері на частку належного їй майна, а саме житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] та на цілу частку земельної ділянки площею 0,2201 гектарів, розташованої в с. Петрівці Миргородського району . При цьому в свідоцтві про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку державний нотаріус помилково зазначив, що вона є спадкоємцем цілої частки земельної ділянки, що становить 0,2201 гектари, проте в цьому ж документі вказується, що спадкове майно на яке у вказаній частці видане таке свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,2201 гектарів. [INFO] в м. Миргороді Полтавської області помер її батько [PERSON] . Внаслідок смерті батька у березні 2020 року відкрилася спадщина, яку вона прийняла, як спадкоємець за законом. Оформлення такої спадщини нею здійснюється у нотаріальному порядку, для чого на запит приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу відповідним землевпорядником виготовлено і видано їй на руки технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і [ADDRESS] . На підставі виготовленої технічної документації до Державного земельного кадастру внесено відомості про кадастрові номери та площі земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (0,2500 га) (кадастровий номер 5323285201:01:001:1560) та для ведення особистого селянського господарства (0,1902 га) (кадастровий номер 5323285201:01:001:1561), що в сумі становить 0,4402 га і повністю співпадає з площею земельної ділянки, набутої батьками у їхню власність за договором дарування від 23 листопада 2001 року. З метою реєстрації права власності вказаних земельних ділянок вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг , де рішеннями відповідних державних реєстраторів їй було відмовлено у проведенні реєстраційних дій. Оскільки їй було відмовлено у проведенні відповідних реєстраційних дій, а внесення змін до свідоцтва про спадщину за заповітом від 16 вересня 2009 року в частині зазначення вірного розміру успадкованої нею частки земельної ділянки, належної матері не передбачено, що тягне за собою різне тлумачення змісту такого документу, остання звернулася до суду з метою захисту свого права 01.02.2024 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке було закрито 21.02.2024 року ухвалою суду (а.с.32,41). 08.04.2024 року до суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову та залучення до участі у справі в якості співвідповідача Миргородську державну нотаріальну контору; в якій позивач просить зобов`язати Миргородську державну нотаріальну контору внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого позивачу 16 вересня 2009 року державним нотаріусом Другої миргородської державної нотаріальної контори Смагою Л.М., зазначивши в змінах те, що [PERSON] є спадкоємцем однієї другої частки земельної ділянки, зазначеної в заповіті [PERSON] , яка померла [INFO] , що становить 0,2201 гектари, яка розташована на території с. Петрівці Миргородського району Полтавської області; зобов`язати відповідний підрозділ Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2500 гектара, з кадастровим номером 5323285201:01:001:1560 та цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1902 гектара, з кадастровим номером 5323285201:01:001:1561, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належали [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Миргороді Полтавської області. 08.04.2024 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області прийнято заяву про зміну предмету позову та залучено до участі у справі співвідповідача Миргородську державну нотаріальну контору. 18.04.2024 року від співвідповідача Миргородської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог [PERSON] заперечується. Завідувач Миргородської державної нотаріальної контори, що утворилася внаслідок реорганізації державних нотаріальних контор Полтавської області (наказ Міністерства юстиції України № 1581/5 від 03.05.2023 "Про реорганізацію деяких державних нотаріальних контор Полтавської області"), [PERSON] , зазначає , що Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, до якого позивач просить внести зміни, видане відповідно до вимог законодавства України, що діяло на час вчинення нотаріальної дії. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане нотаріусом відповідно до вимог ст. ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", Глави 3 Розділу III Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяли на час вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 117 Глави 3 Розділу III Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок та інше нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), державний нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Документом, на підставі якого нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала [PERSON] , є Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ПЛ № 041978, виданий 28 січня 2003 року на земельну ділянку площею 0,2201 га на підставі договору дарування житлового будинку, що посвідчував право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0.4402 га. Правовстановлюючим документом на земельну ділянку був державний акт. Виходячи з матеріалів спадкової справи № 48/2009, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , помилка нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Одержавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, на виконання ст. 1299 ЦК України [PERSON] була зобов`язана провести державну реєстрацію успадкованої земельної ділянки у Відділі Держкомзему у Миргородському районі Полтавської області. Вважала, що внесення змін до свідоцтва про право на спадщину на підставі рішення суду є неналежним способом захисту цивільних прав позивача. Для здійснення [PERSON] права власності на успадковане майно необхідно в судовому порядку визнати за нею право власності на 1/2 (одну другу) частку двох земельних ділянок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, оскільки за життя обох співвласників поділ земельних ділянок не здійснювався, право спільної власності не припинялося. В судове засідання позивач та її представник адвокат Чернюк В.Д. подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач Виконавчий комітет Миргородської міської ради не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу просив розглянути за його відсутності. Співвідповідач Миргородська державна нотаріальна контора, в судове засідання свого представника не направила, заяв, клопотань про розгляд справи у її відсутність не надходило. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, судом встановлено. [INFO] в м.Миргород Полтавської області померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] ( а.с.4-7). За життя батьки позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] 23.11.2001 року отримали в дар від [PERSON] жилий будинок з надвірними побудовами та земельну ділянку розміром 0,4402 га, надану для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в [ADDRESS] та в цілому складається з: жилий будинок А-1, площею 40,7 кв.м., сарай Б, сарай пр.В, погріб під сараєм, вбиральня Г, споруди, що підтверджується копією договору дарування жилого будинку та земельної ділянки (а.с.8). Право власності на дане нерухоме майно було зареєстровано за батьками позивача як спільна часткова власність по частині (а.с.9). 28 січня 2003 року були видані Державні акти про право власності на землю , згідно яких [PERSON] та [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2201 гектарах кожному (а.с.10,11). Після смерті матері [PERSON] - [PERSON] 16.09.2009 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: на частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та цілої частки зазначеного в заповіті майна, а саме: земельної ділянки площею 0,2201 гектарів, що розташована на території с.Петрівці Петрівцівська сільська рада Миргородського району Полтавської області (а.с.13.14). [INFO] в м.Миргород Полтавської області помер [PERSON] - батько позивача (а.с.15). Після його смерті відкрилася спадщина, яку позивач прийняла як спадкоємець за законом. На запит приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу відповідним землевпорядником виготовлено і видано позивачу на руки Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і [ADDRESS] . На підставі виготовленої технічної документації до Державного земельного кадастру внесені відомості про кадастрові номери та площі земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (0,2500 га) (кадастровий номер 5323285201:01:001:1560) та для ведення особистого селянського господарства (0,1902 га) (кадастровий номер 5323285201:01:001:1561), що в сумі становить 0,4402 га (а.с. 16-26). При зверненні в Центр надання адміністративних послуг, для оформлення права власності, державним реєстратором прав на нерухоме майно було відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з виявленими невідповідностями та розбіжностями в наданих документах (а.с.27,28). Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 1300 ЦК України на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. У зв`язку з розбіжностями в правовстановлюючому документі на земельну ділянку ( в даному випадку не вірного зазначення частки земельної ділянки успадкованої позивачем після смерті матері - в свідоцтві про право на спадщину за заповітом ) та відомостями про земельну ділянку внесеними в Державний земельний кадастр на підставі договору дарування житлового будинку і земельної ділянки від 23.11.2001 року, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивачки. Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. За таких обставин позовні вимоги про внесення змін в свідоцтво про право на спадщину за заповітом ґрунтуються на законі, і тому підлягають задоволенню . Щодо зобов`язання відповідного підрозділу Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області здійснити державну реєстрацію права власності [PERSON] суд зазначає, що ця вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial