Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області поштовим відправленням надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В судовому засіданні представник позивача адвокат Чехомський О.В. заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просив суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та стягнути з [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , адреса проживання: [ADDRESS] щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/3 від всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду 14 березня 2024 року і до закінчення [PERSON] навчання по 30 вересня 2026 року включно, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього на користь [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , адреса проживання: [ADDRESS] щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 від всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду 14 березня 2024 року і до закінчення [PERSON] навчання по 30 вересня 2026 року включно, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] народився [INFO] в місті Рівне. Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні кс.копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 28 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції про що зроблено відповідний актовий запис за №574. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Рівненського міського суду від 17 січня 2008 року шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у відділі РАЦС м.Рівне 07 червня 2003 року, актовий запис №584 розірвано. Також дана обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10 вересня 2008 року. Також на підставі вищевказаного рішення Рівненського міського суду від 17 січня 2008 року з відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] стягнено аліменти в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви 19 грудня 2007 року. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача адвокат Чехомський О.В., в звязку з військовою агресією російської федерації проти України в цілях безпеки та збереження життя в березні 2022 року позивач [PERSON] з матір`ю приїхали до республіки Польща в місто Люблін (Люблінське воєводство республіки Польща), де позивач готувався до вступу у ВНЗ. Влітку 2023 року він здав екзамени та пройшов співбесіду і вступив до Державного національного університету імені Марії Кюрі-Складовської в м. Любліні на факультет наук про землю та благоустрій (напрямок туризм та рекреація), де навчається на денній формі навчання на даний час (період навчання 01.10.2023 до 30.09.2026). Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою від 02 жовтня 2023 року, виданою вказаним навчальним закладом (на польській мові з засвідченим в Україні перекладом присяжного перекладача). Перший рік навчання для студентів зі статусом біженця є безкоштовним. Добровільної домовленості з відповідачем про належне матеріальне забезпечення позивача [PERSON] не досягнуто, тому є необхідність в судовому порядку вирішувати питання про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання. Також зазначено у судовому засіданні, що позивач потребує матеріальної допомоги та утримання на період навчання у звязку з навчанням на території іншої держави, де ціни на все у рази дорожче, чим в Україні, оскільки там вищий рівень життя та заробітної плати у порівнянні з нашою державою, а йому необхідно оплачувати кожного місяця витрати на проживання та харчування, доказами цьому є зокрема договір найму кімнати в гуртожитку - 595 злотих в місяць період проживання жовтень-листопад 2023. На даний час позивач проживає в квартирі та орендує кімнату зі сплатою комунальних послуг (електроенергія, вода, опалення, газ, вивіз сміття) - 1000 злотих в місяць, інтернет 30 злотих в місяць. За харчування, побутову хімію, одяг, проїзд, проведення дозвілля, оплату мобільного звязку, інші супутні витрати - в середньому в місяць витрачається коштів від 2200 до 2500 злотих, по курсу 9,80 грн. за 1 злоту це в середньому становить 34\~300 грн. всіх витрат на місяць. Також для забезпечення повноцінного навчання позивача матір`ю було куплено сучасний ноутбук та мобільний телефон фірми APPLE. Однак доказів стосовно вищевказаних понесених витрат (договорів, квитанцій) суду надано не було. Кожен місяць на банківську картку позивача мати - [PERSON] (Петрук - зміна прізвища у звязку з одруженням 15.10.2021 року) А.В. перераховує 10000-15000 грн. застосовуючи при потребі кредитку з банку, що підтверджують відповідні квитанції та виписки з банку по рахунках [PERSON] в АТ «ПриватБанк» та АТ «Ощадбанк». Згідно дослідженої довідки про заробітну плату [PERSON] вбачається, що коштів мами на належне та повноцінне утримання позивача нею одноосібно їй не вистачає. Позивач не в змозі самостійно утримувати себе, оскільки у звязку з навчанням на денній формі здобуття освіти він не має можливості працювати. З дослідженої в судовому засіданні копії звіту про відрахування та виплати ТОВ «ОМЕГА» щодо [PERSON] за період з 01 червня 2022 року по 31 грудня 2022 року вбачається, що відповідач має щомісячний стабільний дохід, є особою працездатного віку та отримує дохід. Свідок [PERSON] , матір позивача [PERSON] , в судовому засіданні зазначила, що участі у вихованні та утриманні сина відповідач не несе, син [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька у зв`язку з продовженням навчання. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, №780-XII, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст.ст. 9,18 Конвенції «Про права дитини» батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоровя дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У пункті 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що позивач по справі навчається на денній формі навчання у закладі вищої освіти, свого доходу не має, а мама самостійно його утримувати не може, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги для належного його життєзабезпечення (харчування, проживання, лікування), навчання та побуту, тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач є працездатним, зобов`язаний брати участь в утриманні повнолітнього сина який продовжує навчання, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають до задоволення. Однак, враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також те, що обов`язок утримувати повнолітню дитину покладено на обох батьків, з врахуванням того, що відповідач має на утриманні матір похилого пенсійного віку, також сам має проблеми зі здоров`ям у зв`язку з чим потребує витрат коштів на лікування, а тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання підлягає в розмірі від всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду 14 березня 2024 року і до закінчення [PERSON] навчання по 30 вересня 2026 року включно, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved