Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 24.08.1997 року Віньковецьким відділом реєстрації актів цивільного стану між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 41. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Більше року сторони проживають окремо, спільного бюджету не ведуть, спільний побут не утримують. Їх шлюб існує формально, що суперечить інтересам позивача. Збереження сім`ї неможливо, перспектив зберегти сім`ю немає. Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.08.1997 року Віньковецьким відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 41. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала заяву, у якій зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, у якій позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, просить розглядати справу у його відсутність. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Сторони перебувають у шлюбі з 24.08.1997 року, який зареєстрований Віньковецьким відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 24.08.1997 року. У сторін у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.08.2006 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як більше року сторони проживають окремо, спільного бюджету не ведуть, спільний побут не утримують, їх шлюб існує формально, збереження сім`ї неможливо, перспектив зберегти сім`ю немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 9339-5485-3395-5783 від 18.04.2024 року. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позивачці відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову у розмірі 605 грн 60 коп. Відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 23.02.2012 року та довідкою до акта огляду МСЕК від 24.09.2013 року, а тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі ст. ст. 24, 56, 112 СК України,

Outcome: approved