Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

22.03.2024 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За доводами позивача спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, а також через те, що відповідач постійно зловживав алкоголем, на підставі чого в сім`ї постійно відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено вже більше двох років, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати шлюб, який вже давно існує тільки «на папері», немає. Справа передана головуючому судді 22.03.2024 р. 25.03.2024 р. отримано відомості про зареєчтроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суд Чернігівської області від 26.03.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 24.04.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суд Чернігівської області від 24.04.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 13.05.2024 р., постановлено викликати відповідача шляхом розміщення оголошення на вебсайті Судова влада України. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлялися про день, час та місце розгляду справи належним чином. Від позивача та її представника надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, зареєстровані 13.05.2024 р. за вх. № 1750/24 та 09.05.2024 р. за вх. № 1710/24 відповідно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 25.12.2007 р. зареєстрували шлюб та є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін та дитини. Крім того, позивач не просила надати строк на примирення, від відповідача таке клопотання теж не надходило, натомість від відповідача надійшло клопотання, в якому він зазначив, що визнає позовні вимоги. Тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved