Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

12.02.2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04.08.1974 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі. Позивачка зазначає, що проживає з відповідачем окремо з 2011 року, спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, спільне господарство не ведеться. Тому, позивачка звертається до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.02.2024 року позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, просила позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Суд приходить до висновку провести розгляд справи за відсутності відповідача та позивачки, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.1974 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено актовий запис №719, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 21.06.2011 року. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивачки стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved