Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.09.2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та нею, [PERSON] . Від шлюбу вони мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, що відноситься до 3 рівня акредитації на денній (очній) формі навчання. За виконавчим листом №592/1268/18, виданим 08.11.2018 року Ковпаківським районним судом м.Суми про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення сином повноліття за період з 04.09.2018 року по 31.12.2019 року існує заборгованість у сумі 16518,68грн. Крім того, відомості про боржника внесені до Єдиного реєстру боржників відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», також на підставі постанови державного виконавця накладений арешт на кошти боржника. На сьогодні вона матеріально повністю забезпечує їх спільного сина, намагається сплачувати та надавати грошові кошти на особисті речі та особисті потреби і витрати незважаючи на те, що сама є інвалідом другої групи. Їй відомо, що відповідач не працевлаштований офіційно, проте має мінливий заробіток або тимчасовий підробіток. Відповідач по справі не надає будь-якої матеріальної допомоги сину, але згідно із законодавством України зобов`язаний це робити. Станом на теперішній час вона не в змозі самостійно утримувати сина. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення сином 23 річного віку та до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити, додатково пояснила, що вона не працює протягом п`яти останніх років, є інвалідом другої групи. Розмір її пенсії по інвалідності становить 2980грн., тому самостійно утримувати сина вона не має можливості. Син [PERSON] є студентом другого курсу, отримує стипендію, яка складає від 600грн. до 3000грн. Син навчається в м.Хмельницький, забезпечується безкоштовним проживанням, харчуванням, але не має достатньо коштів на своє утримання. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що він позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на їх сина визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі до 2000грн. Він тривалий час не працює, має підсобне господарство. Його дохід в місяць становить близько 8000грн. з підсобного господарства. Він проживає з матір`ю, яка має вік більше 80 років, потребує його допомоги. Заборгованості зі сплати аліментів він не має. 13.07.2023 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Суд установив, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.09.2018 року розірваний (а.с.11). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.07.2023 року, яку відповідач надав для огляду в судовому засіданні, заборгованість зі сплати аліментів до досягнення [PERSON] повноліття, відсутня. [PERSON] навчається у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, що відноситься до 3 рівня акредитації на денній (очній) формі навчання на 2-му курсі (а.с.13). [PERSON] зарахований на навчання до Національної академії Державної прикордонної служби України з 26.08.2022 року. Термін навчання становить 04 роки. Згідно з довідкою навчального закладу особи, зараховані на навчання до вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби включаються до списку особового складу та ставляться на всі види забезпечення у навчальному закладі з дня їх призначення на посади курсантів (а.с.13). Позивачка [PERSON] підтвердила, що син [PERSON] забезпечується безкоштовним проживанням та харчуванням на час навчання в Академії, отримує стипендію, але потребує матеріальної підтримки зі сторони батьків. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка [PERSON] не працює, є особою з інвалідністю 2 групи, отримує пенсію по інвалідності, яка є недостатньою для забезпечення потреб сина, який навчається. Відповідач не працює за трудовим договором, але має дохід зі свого підсобного господарства, тому може надавати матеріальну допомогу сину. Допомога відповідача матері, яка отримує пенсію за віком, не є підставою для звільнення відповідача від надання матеріальної допомоги своєму сину, який навчається. Відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина на період навчання суд враховує матеріальне становище сторін, матеріальне становище [PERSON] , який навчається, отримує стипендію, забезпечується безкоштовним проживанням та харчуванням, але потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, оскільки проживає в іншому населеному пункті, доходів, крім стипендії, не має. З огляду на викладене, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення 23-х років, починаючи стягнення з 17.04.2024 року (з дня подання позову).

Outcome: partial