Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Стрезєв Анатолій Іванович звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить: - зняти арешт з квартири за [ADDRESS] , накладений постановою ВДВС Білгород-Дністровського міського управління юстиції від 03 лютого 2004р., про який внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження:8228043 Зареєстровано: 26.11.2008 09:48:39 за № 8228043 реєстратором: Шоста одеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, б/н, 03.02.2004, ВДВС Білгоpод-Дністpовського міського упpавління юстиції, Об`єкт обтяження: інше, част. кваpтиpи, состав: частка , розмір частки: 1/3, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] Власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис Додаткові дані: Архівний номер: 4204932ODESSA6, Архівна дата: 03.03.2004, Дата виникнення: 03.03.2004, № реєстра: 16-2004, внутр. №1E01DC2424F54832493D. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог [PERSON] , на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2023р. по справі № 495/7594/23 є власником квартири за [ADDRESS] . Проте, зареєструвати своє право власності в порядку, встановленому Законом на теперішній час не має можливості, так як вказаний об`єкт нерухомості обтяжено, а саме згідно інформації з ДРРПНМ у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис: - Тип обтяження: арешт (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження:8228043 Зареєстровано: 26.11.2008 09:48:39 за № 8228043 реєстратором: Шоста одеська державна нотаріальна контора, 65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б, (048) 705-14-73; 705-14-74, Підстава обтяження: постанова, б/н, 03.02.2004, ВДВС Білгоpод-Дністpовського міського упpавління юстиції, Об`єкт обтяження: інше, част. кваpтиpи, состав: частка , розмір частки: 1/3, стан: добудоване , статус: жиле, адреса: [ADDRESS] Власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис Додаткові дані: Архівний номер: 4204932ODESSA6, Архівна дата: 03.03.2004, Дата виникнення: 03.03.2004, № реєстра: 16-2004, внутр. №1E01DC2424F54832493D. Далі, оформлюючи технічний паспорт в Білгород-Дністровському БТІ, було отримано копію вказаної постанови, на підставі якої було накладено арешт на вказану квартиру. В подальшому, у зв`язку із виявленим фактом, позивачем було спрямовано заяву до Відповідача з проханням звільнити з-під арешту 1/3 частину Квартири. Згідно отриманої відповіді, відповідачем було повідомлено, на виконанні у Відділі не перебувають виконавчі провадження, за якими Боржником був би [PERSON] , а матеріали виконавчого провадження знищено та немає підстав для зняття арешту, у зв`язку із чим змушені звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач вважає, що постанова про арешт майна боржника та наявність арешту порушує права його права, а майно підлягає звільненню з-під арешту, з огляду на таке. Так, вказаний арешт було накладено ще в 2004 році. Виконавче провадження є завершеним. До цього часу у Відділі не перебувало виконавчих проваджень про стягнення боргів з гр. [PERSON] .Таким чином на даний час на майно безпідставно накладено арешт. Посилаючись на викладені обставини та з метою захисту свого права власності, позивач звернувся до суду, оскільки зняти арешт у досудовому порядку немає можливості, в звязку з чим позивач просив зняти арешт з належного йому нерухомого майна. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.04.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача\~адвокат Стрезєв А.І. не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі. Згідност.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2023 р. по справі № 495/7594/23 є власником квартири за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Проте, зареєструвати своє право власності в порядку, встановленому Законом на теперішній час не має можливості, так як вказаний об`єкт нерухомості обтяжено. Судом встановлено, що згідно інформації з ДРРПНМ у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний наступний запис про накладання обтяжень: - Тип обтяження: арешт (архівний запис)Реєстраційний номер обтяження:8228043 Зареєстровано: 26.11.2008 09:48:39 за № 8228043 реєстратором: Шоста одеська державна нотаріальна контора, 65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б, (048) 705-14-73; 705-14-74, Підстава обтяження: постанова, б/н, 03.02.2004, ВДВС Білгоpод-Дністpовського міського упpавління юстиції, Об`єкт обтяження: інше, част. кваpтиpи, состав: частка , розмір части: 1/3, стан: добудоване , статус: жиле, адреса: [ADDRESS] Власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис Додаткові дані: Архівний номер: 4204932ODESSA6, Архівна дата: 03.03.2004, Дата виникнення: 03.03.2004, № реєстра: 16-2004, внутр. №1E01DC2424F54832493D. З матеріалів цивільної справи вбачається, що 19.04.2024 року представник [PERSON] адвокат Стрезєв Анатолій Іванович, звернувся до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту з вищезазначеного майна. Як вбачається, з листа начальника Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С.Г. Федорчука від 22.03.2024 року вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у Відділі не перебувають виконавчі провадження, де боржником виступає громадянин [PERSON] . 3 огляду на вищевикладене, у зв`язку з тим, що виконавче провадження, в межах виконання якого накладений арешт на майно боржника на виконанні у Відділу на даний час не перебуває, а матеріали знищені за закінченням терміну зберігання. Відсутні підстави для зняття арешту, у відповідності до положень вимог ст. 59 Закону У країни «Про виконавче провадження». Таким чином, вказані обставини, дають підстави вважати, що постанова про арешт майна боржника та наявність арешту порушує права [PERSON] , а майно підлягає звільненню з-під арешту, з огляду на таке. Судом встановлено, що вказаний арешт на 1/3 частики квартири [ADDRESS] було накладено 03.02.2004 року. Станом на день розгляду цивільної справи виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт завершено. Таким чином на даний час на майно безпідставно накладено арешт. На той час діяв ЗУ «Про виконавче провадження» від 1999р. (в редакції, чинній на час накладення арешту та завершення виконавчого провадження).Статтею 38. Цього закону визначалось, що: « У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Проте, вимоги даної статті Білгород-Дністровським\~відділом державної\~виконавчої служби\~у Білгород-Дністровському\~районі Одеської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції при завершенні виконавчого провадження виконані не були, а саме: не було припинено чинності арешту майна боржника, та не було направлено до уповноважених на той час органів повідомлення про зняття арешту, зазначене у постанові про закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа. Також, у відповідності до Постанови Верховного Суду від 22 грудня 2021 року по справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19) викладено наступні висновки: «Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону № 1404-VIII підлягає примусовому виконанню. Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, провадження № 61-1980св21». Накладений арешт на 1/3 частину квартири при стягненні боргу в сумі 7\~126,00 грн.,що на думку суду є неспівмірним з вартістю арештованого майна, а рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2023р. по справі № 495/7594/23 можна було б виконати за рахунок іншого майна боржника. Крім того, станом на теперішній час, в редакції чинного ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції на момент подання позову, статтею 48 частина 7 передбачено, що У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника», що є додатковою підставою для звільнення майна з-під арешту. За вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», \~Особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього\~арешту.\~ У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов`язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм. Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до п.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістомстатті 15 ЦК України,право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначеностаттею 16 цього Кодексу. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до переконання про те, що існування обтяження нерухомого майна позбавляє можливості позивача як власника вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, оскільки іншого способу захисту свого права власності у позивача не має та обраний спосіб в даному випадку суд вважає правильним, таким що не порушує інтереси третіх осіб, таким, що не суперечить закону, в зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved