Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Манова І.М. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Саратський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] народилася [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження: серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в смт Сарата Саратського району Одеської області, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 24 лютого 2011 року, цей шлюб було розірвано за рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року, яке набуло законної сили 03 травня 2017 року. Після розірвання шлюбу позивачка відновила дошлюбне прізвище [PERSON] . Однак, з весни 2015 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою [PERSON] , хоча вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Ці стосунки тривали недовго. Випадково зустрівшись з відповідачкою [PERSON] , в літку 2023 року вона повідомила позивача, що в них спільна донька [PERSON] , 2016 року народження. Для встановлення чи спростування біологічного батьківства позивач запропонував зробити експертизу ДНК. Згідно Висновку №24 від 23 січня 2024 року судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999 %. 13 лютого 2024 року в Саратському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №8. Прізвище сторін після шлюбу [PERSON] . Позивач змушений звертатися до суду з позовом про визнання батьківства. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Манова І.М. належним чином повідомлені про розгляд справи у підготовче засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи у підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про визнання позову у повному обсязі, просили позов задовольнити, розглянути справу за їх відсутності, а також в своїй заяві [PERSON] зазначила, що вона дійсно перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] у 2015 році та у них народилась спільна дитина, донька [PERSON] . Оскільки вона на той час перебувала, ще у зареєстрованому шлюбі, дитину записали на [PERSON] . [PERSON] не знав про народження доньки, оскільки вони тривалий час не бачились. Представник третьої особи, Саратського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд дійшов до таких висновків. Частинами 3, 4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що з 24 лютого 2011 року відповідачка [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] зареєстрований 24 лютого 2011 року у Першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №9 - розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище дружини відновлено на « [PERSON] ». [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області. Згідно довідки № 02-45/613 від 09 травня 2024 року виданої Плахтіївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] дійсно проживала разом з [PERSON] , [INFO] з 2015 по 2016 рік за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта №24 від 23 січня 2024 року відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один - батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка рідкої крові громадянина [PERSON] та зразка рідкої крові дитини [PERSON] , встановлено: для кожного з досліджених STR-локусів в генотипі дитини [PERSON] , [INFO] , виявляється алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з алелем у генотипі передбачуваного батька громадянина [PERSON] , [INFO] , а саме: D8S1179 - 12; D21S11 - 31; D7S820 - 10; СSF1РО - 12; D3S1358 - 15; ТН01 - 9.3; D13S317- 11; D16S539- 12; D2S1338-20; D19S433 - 13; vWA - 19; ТРОХ - 08; D18S51 -14; D5S818- 11; FGA -20. Проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,9999 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999 %; таким чином, батьківство практично доведене. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved