Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

26 вересня 2023 року ГУНП в Чернігівській області звернулося до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 71845 гривень 81 копійок та судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 04.02.2023 року о 20 год. 01 хв. відповідач [PERSON] в [ADDRESS] , керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем Volkswagen Passat, днз [NUMBER] , вчинив зіткнення зі службовим автомобілем Мitsubishi Outlander, днз [NUMBER] , внаслідок чого службовий автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою Куликівського районного суду Чернігівської області від 27.04.2023, залишеної без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 28.06.2023, [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні ДТП та притягнутий до відповідальності за ст. 124, 130 КУпАП. Відповідно до висновку експертного дослідження вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки Mitsubishi Outlаnder, який належить ГУНП в Чернігівській області становить 84 788,18 грн. ПрАТ «СК «Провідна» 13.06.2023 року здійснила страхове відшкодування на рахунок ГУНП в Чернігівській області у сумі 12 942, 37 грн. Вказана сума страхового відшкодування не покриває вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Mitsubishi Outlаnder в зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 31.10.2023 справу за вказаною позовною заявою передано для розгляду за підсудністю до Куликівського районного суду Чернігівської області. 08 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду суддею Рубаненко Н.Ю. в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 23 січня 2024 року представник відповідача [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому просить в задоволені позову відмовити. Вказує, що відповідачем не наведено відомостей про власника пошкодженого майна. Висновок експертного дослідження № ЕД-19/125-23/3512-АВ, на який посилається позивач в обґрунтування позову, не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки даним висновком не визначено точну вартість відновлювального ремонту КТЗ марки Mitsubishi Outlаnder р.н. [NUMBER] , експертне дослідження проводилось службового транспортного засобу Mitsubishi Outlаnder з номерним знаком [NUMBER] , а не 0740, який вказано в позовній заяві. Також звертає увагу, що згідно постанови суду першої інстанції та апеляційної інстанції у справі №737/75/23 було встановлено вину [PERSON] у пошкодженні автомобіля СКС МОV-04МП, а не Mitsubishi\~Outlander,\~як вказує\~позивач.\~Крім того,\~у висновку\~експерта відсутні\~відомості,\~що експерт\~був повідомлений\~про кримінальну\~відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку. Також зазначає, що в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача саме майнову шкоду, яка в експертному дослідженні взагалі не визначалась. Позивачем не надано доказів, що відновлювальний ремонт службового автомобіля взагалі був проведений. 24 січня 2024 року головуючим cуддею Рубаненко Н.Ю. заявлено самовідвід. 25 січня 2024 року, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу було прийнято до провадження головуючим суддею, судове засідання призначене на 28.02.2024. Судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням представника відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Заслухавши представника позивача, дослідивши заяви по суті справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ч. 1ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Рішенням Конституційного Суду від 09 липня 2002 року за №15-рп/2002, визначено, що кожна особа має вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, а тому така можливість не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст.11 цього кодексу. За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст. 999 ЦК законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року за №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності закон №1961-IV (ст.3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом закону №1961-IV (ст.ст.9, 2231, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено ст. 1194 ЦК, у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК). Відповідно до ст.511 ЦК зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, установлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із ч.ч.1, 4 ст. 636 ЦК договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК підстав. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808 цс15. З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоду. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що згідно постанови Куликівського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2023 року у справі №\~737/75/23 провадження №\~3/737/47/23, 04 лютого 2023 року, о 20 год 01 хв, в с. Грабівка, Чернігівського району та області, по вул. Б. Хмельницького, 102, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався бокового інтервалу з лівого та правого боку, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль СКС МОV-04 МП та бетонну перешкоду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. В той же день, 04 лютого 2023 року о 20 год 01 хв в Чернігівському району в с. Грабівка по вул. Б. Хмельницького, [PERSON] керував автомобілем VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`ніння, тест на алкоголь проводився приладом Драгер №0371, алкоголь вживав після ДТП за його участю, результат 1,53 проміле, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.4 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28.06.2023 апеляційну скаргу захисника Сірого І.О. в інтересах [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Куликівського районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2023 року щодо [PERSON] без змін (а.с. 39 - 44). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За таких обставин, суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 04 лютого 2023 року трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю та з вини [PERSON] , який керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. [NUMBER] . ГУНП в Чернігівській області є власником транспортного засобу марки СКС модель МОU-04 МП, державний номерний знак [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] (а.с. 18) 27.03.2023 ГУНП в Чернігівській області звернулося до ПрАТ «СК» «ПРОВІДНА», з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП (а.с.9). 13.06.2023 страховою компанією ПрАТ «СК» «ПРОВІДНА» на рахунок ГУНП в Чернігівській області було перераховано страхове відшкодування згідно договору №212503816 згідно акта №2300390533, ТЗ д/н 250740 в сумі 12942,37 грн (а.с. 10, 11). Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/125-23/3512-АВ від 09.06.2023 з метою визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ марки «Mitsubishi Outlander» 2017 року випуску, було оглянуто КТЗ «Mitsubishi Outlander», тип КТЗ Спеціалізований легковий оперативний В, марка, модель, модифікація КТЗ СКС MOU-04 МП, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , за результатами проведеного дослідження вартість відновлювального ремонту КТЗ марки Mitsubishi Outlаnder р.н. [NUMBER] , 2017 року випуску, об`єм двигуна 1998 см3 , станом на момент проведення дослідження може становити 84883,18 грн. (а.с. 13 - 17), що свідчить, що вказана сума страхового відшкодування в розмірі 12942,37 грн не покриває вартості відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Outlаnder р.н. [NUMBER] . Зі змісту висновку експерта слідує, що проводилось дослідження колісного транспортного засобу, який було пошкоджено внаслідок ДТП, що сталася 04.02.2023, вказаний КТЗ в експертизі іменований як Mitsubishi Outlаnder, а також СКС MOU-04 МП який має ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Отже враховуючи сукупність наданих стороною позивача доказів, в тому числі заяву про виплату страхового відшкодування, протокол огляду транспортного засобу, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 737/75/23, у суду відсутні підстави для сумніву, що вищевказаний висновок експертом зроблений на підставі дослідження транспортного засобу, який було пошкоджено під час дорожньо-транспортної події, яка мала місце 04.02.2023 внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем, та який належить позивачу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами або іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи. Стороною відповідача не надано доказів в обґрунтування своїх заперечень щодо достовірності висновку експертного дослідження, наданого позивачем. Клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи відповідачем не заявлено. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Установивши, що матеріальна шкода, завдана позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, сталася з вини [PERSON] , а страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої ним, суд доходить висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода у сумі 71845,81 грн. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, судом було задоволено позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави і судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved