Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

09.05.2024 представник заявниці [PERSON] - адвокат Чекін Дениса Олександрович звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису та просив видати обмежувальний припис строком на 6 місяців, оскільки [PERSON] чинить психологічне насильство у сім`ї щодо неї. В обгрунтування заяви вказав, що заявниця [PERSON] , з 2012 року перебуває у фактично шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] . [INFO] у них народилась спільна донька [PERSON] . З 2021 року стосунки з [PERSON] значно погіршились, оскільки він став зловживати алкогольними напоями. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати жінці фізичною розправою, а також відібранням дитини. [PERSON] зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] , який під час конфліктів регулярно ображає заявницю нецензурною лайкою, відбирає гроші, які вона зберігає для утримання дитини. В стані алкогольного сп`яніння [PERSON] влаштовує сварки та поводить себе неадекватно, незважаючи на присутність поруч малолітньої доньки, яка стає свідком приниження, що негативно впливає на її психологічний стан. Неодноразово з вищевикладених підстав [PERSON] зверталась до органів Національної поліції. Крім того, 10.08.2023 р. [PERSON] , без відома заявниці, використовуючи документи дитини [PERSON] , зареєструвався в управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як внутрішньо переміщені особи та з серпня 2023 до лютого 2024 року отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщених осіб на себе та на дитину в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. При цьому, [PERSON] весь цей час проживала разом з матір`ю в м. Харкові та жодних виплат не отримувала. Оскільки, на даний час [PERSON] турбуючись за своє та своєї дитини життя і здоров`я, вимушена переховуватися від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним, вона звернулась до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 10.05.2024 відкрито провадження по справі та призначено до судового засідання на 13.05.2024. У судове засідання заявниця та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Від адвоката Чекіна Д.О. до суду надійшла клопотання, яким він підтримує подану заяву, просить задовольнити та розгляд справи провести за відсутності заявниці та її представника. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Надіслав заяву в якій просив за можливості провести слухання без його участі, оскільки він перебуває за межами міста Харкова. Зазначив, що подібного роду поведінки більше не допускатиме. Згідно аб.2 ч.1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 2012 року перебуває у фактично шлюбних відносинах з [PERSON] [INFO] . Мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заявниця [PERSON] разом з дитиною зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] . [PERSON] є власником 1/2 частки кв. [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу № 96 від 10.01.2012 (1/2 частки - [PERSON] ). Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Як визначає стаття 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі №756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України, у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась до органів Національної поліції, оскільки під час конфліктів [PERSON] регулярно ображає її нецензурною лайкою, відбирає гроші, які та зберігаєю для утримання дитини. В стані алкогольного сп`яніння [PERSON] влаштовує сварки та поводить себе неадекватно, незважаючи на присутність поруч нашої малолітньої доньки, яка стає свідком приниження мене з його боку, що негативно впливає на її психологічний стан. Також встановлено, що 05 жовтня 2023 року Ленінським районним судом м. Харкова [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та покладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак, незважаючи на притягнення до відповідальності, 23.03.2024 року [PERSON] знов перебуваючи у п`яному вигляді, повторно протягом року, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] , а саме: ображав нецензурною лайкою, погрожував нанести тілесні ушкодження, чим завдав моральної шкоди. За даним фактом потерпіла викликала поліцію. Співробітниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 222485, заповнено форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відповідно до якої визначено рівень небезпеки, як «високий» та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серія АА № 391024 строком на 10 діб. Наразі вказані матеріали направлені на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова. Однак на призначенні засідання 05.04.2024 р., 15.04.2024 р. та 22.04.2024 р. [PERSON] жодного разу не прибув. Крім того, 10.08.2023 р. [PERSON] , без відома [PERSON] використовуючи документи дитини [PERSON] , зареєструвався в управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як внутрішньо переміщені особи та з серпня 2023 до лютого 2024 року отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщених осіб на себе та на дитину в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. При цьому, [PERSON] весь цей час проживала разом з матір`ю в м. Харкові та жодних виплат не отримувала. Дана інформація підтверджується відповіддю на адвокатський запит Управління у справах реінтеграції, соціального захисту ветеранів та внутрішньо переміщених осіб Полтавської обласної військової адміністрації від 08.04.2024 р. №02-58/548. На даний час, турбуючись за своє та своєї дитини життя та здоров`я, [PERSON] вимушена переховуватися від чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, з урахуванням оцінки виниклих між учасниками конфлікту стосунків, суд доходить висновку про те, що заявниця обґрунтовано звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявниця дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, що чинить [PERSON] по відношенню до [PERSON] , і яке має відношення до їхньої дитини, позначається на доньці, а також враховуючи наміри останнього, що виражаються у погрозах, суд вважає, що заявниця, як жертва домашнього насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість заяви і наявності підстав для її задоволення та видачі обмежувального припису відносно [PERSON] . При цьому суд бере до уваги, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який вживається судом в інтересах заявниці та дитини, на підставі настання зазначених вище факторів та ризиків. З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність встановлення обмежувального припису, а тому заява представника заявниці [PERSON] - адвоката Чекіна Дениса Олександровича, заінтересована особа: [PERSON] , про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню. В силу частини 3 статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного, ст.ст.3,4,12,13,76-81,133,141,259,263-265,268,273,350-6,352-355 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved