Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

22 березня 2024 року позивачі [PERSON] та [PERSON] , через свого уповноваженого представника - адвоката Костенка О.М., звернулися до Згурівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій просять визнати за ними в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , право на завершення приватизації по частки земельної ділянки кадастровий номер 3221984001:01:007:0016, площею 0,6300 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Згурівської селищної територіальної громади (с. Мала Супоївка) Броварського району Київської області, а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ними права власності по частки цього об`єкта нерухомого майна, шляхом проведення державним реєстратором державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності. Просять не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їхній батько - [PERSON] , який до дня своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті відкрилася спадщина на частку спадкового майна кожному з позивачів, що складалося з: житлового будинку з господарським будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки кадастровий номер 3221984001:01:008:0040; земельної ділянки кадастровий номер 3221984001:01:008:0041; земельної ділянки кадастровий номер 3221984000:03:009:0006. В приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Каліщука Є.В. була заведена спадкова справа № 28/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , зареєстрована в спадковому реєстрі 23 серпня 2021 року за № 68187915. 04 травня 2023 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна кожному. 21 грудня 2023 року [PERSON] та 19 лютого 2024 року [PERSON] були подані додаткові заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку кожному земельної ділянки площею 0,6300 га, кадастровий номер 3221984001:01:007:0016, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: село Мала Супоївка Броварського району Київської області. Але нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку кожному на вказану земельну ділянку оскільки при поданні заяв про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивачами не було подано документу, що підтверджував би право власності спадкодавця на спадкове майно - земельну ділянку площею 0,6300 га з кадастровим номером 3221984001:01:007:0016. За життя померлий [PERSON] висловив свою волю на приватизацію вказаної земельної ділянки та відповідно звернувся до органів місцевого самоврядування. Рішенням Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області від 29.09.2008 № 50-13-V було передано у приватну власність померлому [PERSON] земельну ділянку площею 0,63 га для ведення особистого селянського господарства та надано дозвіл на розробку технічної документації. Технічна документація (проект землеустрою) була розроблена 24.03.2016 ТОВ «Азимут-5». Вказана земельна ділянка була сформована, визначено її чітку площу - 0,6300 га, присвоєно їй кадастровий номер 3221984001:01:007:0016 та проведено реєстрацію в Державному земельному кадастрі від 02.08.2016 відділом Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області. Враховуючи те, що [PERSON] помер до здійснення реєстрації права власності на земельну ділянку в реєстрі речових прав, до його спадкоємців - позивачів, в порядку спадкування перейшло право на завершення приватизації, тобто на реєстрацію у вказаному реєстрі сформованої ділянки. Право власності на земельну ділянку у померлого не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку на ім`я позивачів. Саме тому позивачі мають право звернутися до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації та проведення державної реєстрації за ним права власності на цю земельну ділянку. Суддя Згурівського районного суду Київської області своєю ухвалою від 25.03.2024 відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила у справі підготовче засідання, встановила сторонам строки для подання заяв по суті справи, задовольнила клопотання позивача про витребування доказів. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Костенко О.М., подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Уповноважений представник відповідача Згурівської селищної ради - Мокронос В. направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, наслідки визнання позовних вимог відповідачем йому відомі та зрозумілі, просив не стягувати судові витрати з відповідача. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів: [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] (а. с. 18 - копія свідоцтва про смерть, а. с. 15-16 - копія свідоцтв про народження, а.с. 17 - копія свідоцтва про шлюб). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. У приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Каліщука Є.В. 23 серпня 2021 року заведена спадкова справа № 28/2021 (номер у спадковому реєстрі 68187915) до майна померлого. З копії спадкової справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину прийняли. 04 травня 2023 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у рівних долях по частки кожному. До спадкового майна, на яке позивачам було видано свідоцтва про право на спадщину за законом входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 3221984001:01:008:0040 площею 0,2500 га; земельна ділянка кадастровий номер 3221984001:01:008:0041 площею 0,5660 га; земельна ділянка кадастровий номер 3221984000:03:009:0006 площею 2,8200 га (а. с. 55-150 - копія спадкової справи). Крім вказаного майна, до складу спадщини входить також земельна ділянка кадастровий номер 3221984001:01:007:0016, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки. Так, рішенням Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області «Про приватизацію земельних ділянок» від 29.09.2008 № 50-13-V гр. [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації на передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,63 га (а.с. 25-26 - копія рішення з додатком). 24 березня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Азимут-5» розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 3221984001:01:007:0016 та відділом Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області 02.08.2016 проведено її державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі (а. с. 27-29 - копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку). Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. За життя [PERSON] не завершив процедуру приватизації та не зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 30 - копія інформації ДЗК про право власності та речові права на земельну ділянку). 21 грудня 2023 року позивач [PERSON] та 19 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Каліщука Є.В. із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку (кожному) земельної ділянки кадастровий номер 3221984001:01:007:0016 після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна - земельну ділянку кадастровий номер 3221984001:01:007:0016, оскільки при подачі заяви позивачами нотаріусу не подано правовий документ, що підтверджував би право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 21-24 - копія постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землі приватної власності є громадяни та юридичні особи. Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Судом встановлено, що за життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,6300 га, кадастровий номер 3221984001:01:007:0016, що розташована на території Згурівської селищної територіальної громади (с. Мала Супоївка) Броварського району Київської області. Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. У зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] процедура приватизації не завершена, право власності за [PERSON] не зареєстроване. Позивачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняли. Їхні спадкові права ніким не оспорюються. Право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3221984001:01:007:0016 у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачів. У цьому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини, а спадкоємці померлого - позивачі [PERSON] та [PERSON] набувають право на завершення приватизації. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю та визнати за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,6300 га, кадастровий номер 3221984001:01:007:0016, а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на цей об`єкт нерухомого майна по частки за кожним. Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки - 19692,39 грн, що і становить ціну позову (а.с. 21 - витяг). За подання позову майнового характеру кожним позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 35, 36 - квитанції). В позовній заяві представник позивачів просив не стягувати з відповідача судові витрати.

Outcome: approved