Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , як такого, що навчається на денній форми навчання у Вінницькому медичному фаховому коледжі ім..акад. Д.К.Заболотного, у розмірі частини всіх видів його заробітку щомісячно і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку. Син перебуває на утриманні позивачки, відповідач має можливість сплачувати аліменти оскільки працевлаштований і має достатній заробіток. Ухвалою суду від 06.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні на 29.11.2023. Однак розгляд справи було віжкладено на 18.01.2024, а потім на 26.02.2024. 23.02.2024 на адресу суду надійшла заява від відповідача про відкладення розгляду по даній справі, оскільки [PERSON] перебуває на лікарняному, проте пітверджуючого документу ним не надано. 26.02.2024 Прилуцьким міськрайонним судом було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. 04.03.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] у якому останній позовні вимоги визнає частково. А а саме, в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу, аргументуючи це тим, що він має невеликий дохід та на його утриманні перебувають дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та іще дві дитини від іншого шлюбу, одна з яких має хворобливий стан здоров`я та потребує постійного лікування. 12.03.2024 на адресу суду від [PERSON] надійшла заява про скасування заочного рішення по справі №742/5247/23, у якій він просить скасувати рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина що продовжує навчання у розмірі частини його доходу, дублює зміст відзиву на позов та визнає його в розмірі 1/10 частини посилаючись на незначний дохід. 04.04.2024 ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 26.02.2024 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволено.\~Скасовано дане\~заочне рішення\~та призначено\~справу до\~судового розгляду\~на 16.05.2024. У судове засідання позивач не з`явилася, проте при розгляді первинного позову надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився також, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в розмірі 1/10 частини його доходу. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступних висновків. Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як зазначено у ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що згідно копії рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 10.01.2008 вбачається, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.08.2008, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 01.08.2008 (а.п.7). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00013837582 сформованого 06 травня 2014 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.08.2013, справа №127/18959/13-ц позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] . 20 вересня 2013 року на підставі заяви матері про зміну прізвища малолітньої дитини від 14.09.2013 та відповідно до ст.148 СК України, прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 20.09.2013 (а.п.6) вбачається, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти Вінницького медичного фахового коледжу ім.акад.Д.К.Заболотного від 2023 року, [PERSON] є студентом даного закладу денної форми навчання, за освітньою програмою сестринська справа, спеціальність 223 медсестринство. Вартість за період навчання 2023 по 2026 роки становить 80052,00 грн (а.с.9-10). Відповідно до довідки №625 від 07.09.2023, виданої директором Вінницького медичного фахового коледжу ім.акад.Д.К.Заболотного вбачається, що [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення по спеціальності медсестринство, сестринська справа ІІ рівня акрид., дговірна форма навчання. Зарахований з 01.09.2023 наказом №04-03/102 від 18.08.2023, термін навчання до 30.06.2026 (а.с.29). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 2012 року вбачається, що відповідач по справі [PERSON] , 25 лютого 2012 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , внаслідок якого прізвище останньої було змінено на « [PERSON] » (а.с.39). Від данного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ) а.с.40-41. [PERSON] , має хворобливий стан здоров`я, що підтверджується відповідними виписками з медичної карти стаціонарного хворого та медичним висновком (42-48).а.с. Згідно довідки №1304 від 01.02.2024, виданої виконкомом Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає (без реєстрації) за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: дружина [PERSON] , [INFO] та двої дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.49). Згідно довідки долученої до матеріалів справи вбачається, що [PERSON] працює у філії «Ніжинське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 01.01.2022. Дохід за період з 01.02.2023 по 31.01.2024 склав 200211,58 грн (а.с.38). За наведених вище обставин, судом установлено, що [PERSON] є сином відповідача [PERSON] , на день звернення до суду з даним позовом не досяг 23 років, продовжує навчання за денною формою навчання, не працює, що в сукупності позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). При цьому, у відповідності до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що син відповідача [PERSON] , [INFO] , продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку. Суд приймаючи до уваги часткове визнання позову та доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та ще дві дитини від нового шлюбу, одна з яких має хворобливий стан здоров`я, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/8\~частки всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання,\~але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial