Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

01 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (надалі також - позивач, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулось через систему «Електронний суд» до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 32202 грн 10 коп., та нарахованих відсотків за 60 календарних днів в розмірі 10746 грн 00 коп. Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 84). Своєю ухвалою від 25 квітня 2024 року суд витребував у Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] , інформацію щодо підтвердження факту зарахування коштів 21.02.2022 на платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», у сумі 9000 грн від ТОВ «Авентус Україна» (а.с. 92-93). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» посилалось на те, що 21 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі також - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 5579099 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, сума кредиту склала 9000 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 9000грн, шляхом зарахування кредитних коштів на картку відповідача № [NUMBER] . Позивачем зазначено, що у зв`язку із введення воєнного стану нарахування відсотків не здійснювало в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами ТОВ «Авентус Україна». Також, вказано, що у період з 01.05.2022 по 20.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. 31.05.2022 [PERSON] здійснив частковий платіж оплати процентів на рахунок кредитора у розмірі 50 грн 00 коп. та 31.10.2022 здійснив частковий платіж оплати процентів на рахунок кредитора у розмірі 260 грн 00 коп. 12.07.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 13310 грн 86 коп. Поряд із цим, позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів за період з 21.11.2022 по 19.01.2023 в межах строку договору. 29.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, відповідно до якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права вимоги [PERSON] було повідомлено шляхом направлення повідомлення на його електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору - kilievicroman@gmail.com. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 42948 грн 10 коп., з яких 9000 грн - тіло кредиту та 33948 грн - нараховані проценти. На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 96) у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без його участі (а.с. 7). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Згідно з інформацією, наданою Виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 83). Поштові відправлення із судовими повістками про проведення судових засідань, призначених на 25 квітня 2024 року та 27 травня 2024 року, які направлялись на зареєстровану адресу відповідача - [ADDRESS] , повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 87-90, 98-100). З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судові повістки вважаються врученими відповідачу, отже суд приходить до висновку про те, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 квітня 2024 року направлялась на адресу відповідача, однак 15.04.2024 разом із судовою повісткою повернулись до суду із зазначенням причини невручення - «адресат відсутній за вказаною адресою» 09.04.2024 (а.с. 87-90). Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, зазначена ухвала вважається такою, що вручена відповідачу. В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 03 квітня 2024 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов. Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір № 5579099 про надання споживчого кредиту (а.с. 12-17). Відповідно до пунктів 1.3.-1.4. договору, сума кредиту склала - 9000 грн, строк 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів Згідно з підпунктами 1.5.1.-1.5.2. пункту 1.5., тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становити 1,99% в день. Знижена процентна ставка 0,796% в день. Відповідно до пункту 2.1 договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Згідно з пунктом 3.1 договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів зо договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом на кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до пункту 5.6 договору, споживач здійснює платежі у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення прострочених зобов`язань по процентам, потім прострочені зобов`язання по кредиту; у другу чергу здійснюються платежі з повернення строкових зобов`язань по процентам, потім строкові зобов`язання по кредиту; у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором. Згідно з пунктом 9.2, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Договір № 5579099 про надання споживчого кредиту від 21 лютого 2022 року містить електронний підпис від імені [PERSON] (а.с. 17). Додатком 1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якого визначено строк кредиту (а.с. 17-зі звороту). Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором М708292 [PERSON]. підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 20- зі звороту), відповідно до якого сума кредиту - 9000 грн, строк кредиту - 360 днів, стандартна процентна ставка - 726,35 % річних (1,99% в день), знижена процентна ставка - 690,03% (0,796% в день), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою - 64476 грн 00 коп., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 70252 грн 20 коп. (а.с. 19-20). Вказаний кредитний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №19-ОД 05.01.2022 року та розміщених на їх сайті (а.с. 52-62). Підписавши 21.02.2022 договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 9000 грн, шляхом зарахування 21.02.2022 грошових коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 20230606-1 (а.с. 23). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвали суду від 25 квітня 2024 року, банківська картка № [NUMBER] була випущена на ім`я [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) (а.с. 101). Згідно виписки по картці № [NUMBER] , на рахунок [PERSON] надійшли кошти в сумі 9000 грн 00 коп. 21.02.2022 (а.с. 102). Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Судом встановлено, що 29.05.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 42-46). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29-05/2023 від 29.05.2023 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за кредитним договором № 5579099, у загальному розмірі 32 202 грн 10 коп., з яких 9000 грн - тіло кредиту та 23202 грн 10 коп. - нараховані проценти (а.с. 38). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену останнім при укладенні кредитного договору (а.с. 21). Отже, кредитор свої зобов`язання відповідно до вказаного договору про надання споживчого кредиту виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про надання споживчого кредиту № 5579099 від 21.02.2022 за відповідачем рахується заборгованість за договором у загальному розмірі 42948 грн 10 коп., з яких 9000 грн - тіло кредиту та 33948 грн - нараховані проценти за користування кредитом, з яких 10746 грн - позивач нарахував самостійно. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в загальному розмірі 42948 грн 10 коп. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 9000 грн строком на 360 днів. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором М708292 відповідач прийняв пропозицію укласти договір (а.с. 17). Також, електронним підписом - одноразовим ідентифікатором М708292 відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 20-зі звороту). Відповідно до листа ТОВ «Пейтек Україна» про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 23). Згідно з випискою по картці № [NUMBER] , на рахунок [PERSON] надійшли кошти в сумі 9000 грн 00 коп. (а.с. 102). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, зокрема: [PERSON] не виконав зобов`язання щодо повернення отриманого кредиту за договором про надання споживчого кредиту № 5579099 від 21.02.2022 у загальному розмірі 32202 грн 10 коп. та не сплатив нараховані позивачем відсотки по кредиту за 60 календарних дні в сумі 10746 грн. Позивач на підставі договору факторингу набув статус нового кредитора за договором про надання споживчого кредиту № 5579099 від 21.02.2022 року, отримав право вимоги щодо [PERSON] відносно заборгованості за вказаним договором. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом та заборгованості за відсотками - не виконав ані перед первісними кредиторами, ані перед фактором, який набув право вимоги за відповідним договором про надання споживчого кредиту. Факт передачі первісним кредитором права вимоги за кредитним договором підтверджується наданим до суду витягом з Реєстру боржників (а.с. 38). Відповідно до даного розрахунку заборгованості у період з 25.02.2022 по 30.04.2022 нарахування відсотків не здійснювалося. Окрім того, 12.07.2022 було здійснено списання всіх відсоткових нарахувань у сумі 13310 грн 86 коп. (а.с. 26-37). Про заміну кредиторів в зобов`язанні [PERSON] повідомлявся на електронну адресу (а.с. 21). Таким чином, 29.05.2023 за договором факторингу №29-05/23-Ф від 29.05.2023 позивач отримав право грошової вимоги до відповідача на суму 32202 грн 10 коп., адже відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненому первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» станом на 28.05.2023 загальна сума боргу [PERSON] становила 32202 грн 10 коп., що складалася з 9000 грн 00 коп. - сума боргу за тілом кредиту, 23202 грн 10 коп. - сума боргу за нараховані відсотки за користування кредитом. Окрім того, відповідно до умов кредитного договору № 5579099 від 21.02.2022 його строк становив 360 днів, який сплинув 16.02.2023. Отже, станом на дату отримання прав вимоги за кредитним договором № 5579099 позивачем до [PERSON] , а саме станом на 29.05.2023, строк кредитного договору сплинув. Відповідно до вимог, викладених у позовній заяві, позивач зазначив, що здійснив самостійне нарахування відсотків за 60 календарних днів за період з 21.11.2022 по 19.01.2023 включно, в межах строку дії договору у сумі 10746 грн 00 коп. Отже, позивачем було здійснено нарахування відсотків за період, під час якого право вимоги належало первісному кредитору ТОВ «Авентус України» та який охоплюється наданим первісним кредитором розрахунком заборгованості. Таким чином, позивач, який отримав від первісного кредитора право вимоги до відповідача, що станом на день відступлення права вимоги 29.05.2023, відповідно до розрахунку заборгованості за період з 21.02.2022 по 28.05.2023 включно становить 32202 грн 10 коп., самостійно здійснив її перерахунок та просив додатково стягнути 10746,00 грн як відсотки за користування кредитом. Позивач здійснив нарахування за період, за який ще не мав права вимоги до відповідача, та фактично здійснив перерахунок заборгованості, здійснений первісним кредитором. Однак, позивачем не було надано нових розрахунків заборгованості та підстав для їх застосування, жодних пояснень чому ці нарахування не здійснювалися первісним кредитором, та на якій підставі вони були здійснені позивачем після того, як первісний кредитор надав сформований розрахунок заборгованості за весь строк кредиту. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом за 60 календарних днів за період з 21.11.2022 до 19.01.2023 включно у розмірі 10746 грн 00 коп. Оскільки відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не надав, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання [PERSON] умов договору № 5579099 від 21.02.2022, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 32202 грн 10 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається з 9000 грн 00 коп. - сума боргу за тілом кредиту, 23202 грн 10 коп. - сума боргу за нарахованими відсотками. Враховуючи вищевикладене, позов ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2422 грн 40 коп. З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 75% з розрахунку: 32202 грн 10 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 42948 грн 10 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 75% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1816 грн 80 коп. із розрахунку: 2422 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 75% (відсоток задоволених позовних вимог). Надаючи оцінку вимогам позивача та відповідача про стягнення зі сторін відповідно витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвокатів у справі, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 10000 грн, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 10/17-2023 від 10.07.2023 (а.с. 62-63), звітом про надання правової допомоги від 26.03.2024 до договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с. 10), рахунком на оплату з детальним описом робіт, виконаних адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»» щодо стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 5579099 (а.с 74), копією ордеру про надання правової допомог №1423361 (а.с. 18) та копією платіжної інструкції № 4265 від 27.03.2024 (а.с. 76). Враховуючи обсяг наданих представником позивача - адвокатом Столітнім М.М. послуг, співмірність наданих адвокатом послуг та суми виплаченого гонорару, те що позов задоволено частково, а також те, що відповідач не надав заперечень та не просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, відповідають складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 10000 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 7500 грн 00 коп. з розрахунку 10000 грн 00 коп. (сума сплаченого гонорару адвокату) х 75% (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial