Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №3161515 від 16 серпня 2021 року в розмірі 95096 гривень 85 копійок, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 17000 гривень 00 копійок. На обґрунтування позову зазначає, що 16 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3161515. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 10000 гривень 00 копійок, який надається на 15 днів з 16 серпня 2021 року. Датою повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 31 серпня 2021 року. Проценти за користування кредитом становлять 3750 грн 00 коп які нараховані за ставкою 2,5 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом. 16 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102794142. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 8000 гривень 00 копійок, який надається на 30 днів з 16 серпня 2021 року. Датою повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 15 вересня 2021 року. Проценти за користування кредитом становлять 6000 грн 00 коп, які нараховані за ставкою 2,5 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладення договорів позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 10000 гривень 00 копійок та 8000 гривень 00 копійок. Підписанням договорів відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Станом на сьогоднішній день строк надання грошових коштів за договорами наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №28-12/2021-72, а 29 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №29-12/2021-45 відповідно до умов яких ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договорами про споживчий кредит №3161515 та №102794142 від 16 серпня 2021 року що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за договорами про надання споживчого кредиту №3161515 та №102794142 від 16 серпня 2021 року, що укладені між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Станом на сьогоднішній день заборгованості за договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08 лютого 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 95096 гривень 85 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16834 гривень 00 копійок; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 78262 гривень 85 копійок. Також зазначає, що попередня сума судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 3028 гривень 00 копійок судового збору та 17000 гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 28 березня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20 травня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи. У судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект Центр» не прибув, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлялася належним чином, а саме надіслання судової повістки рекомендованим повідомлення про вручення. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частиною четвертою статті 268\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268\~ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 20 березня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 23 березня 2024 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 16 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3161515. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 10000 гривень 00 копійок, який надається на 15 днів з 16 серпня 2021 року. Датою повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 31 серпня 2021 року. Проценти за користування кредитом становлять 3750 грн 00 коп які нараховані за ставкою 2,5 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Також між 16 серпня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102794142. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 8000 гривень 00 копійок, який надається на 30 днів з 16 серпня 2021 року. Датою повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом є 15 вересня 2021 року. Проценти за користування кредитом становлять 6000 грн 00 коп, які нараховані за ставкою 2,5 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожний день користування кредитом.. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяв про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому. Відповідно до п.1.2 договору №3161515 від 16 серпня 2021 року сума (загальний розмір) кредиту становить відповідно 10000 гривень 00 копійок. Згідно з п.1 3 договору кредит надається строком на 15 днів з 16 серпня 2021 року. Відповідно до п.1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 31 серпня 2021 року. Згідно з п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 3750 гривень 00 копійок, які нараховуються за ставкою 2.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також судом встановлено, що позивачем було перераховано грошові кошти у розмірі 10000 гривень 00 копійок на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №53924527 від 16 серпня 2021 року . Відповідно до п.1.2 договору №102794142 від 16 серпня 2021 року сума (загальний розмір) кредиту становить відповідно 8000 гривень 00 копійок. Згідно з п.1 3 договору кредит надається строком на 30 днів з 16 серпня 2021 року. Відповідно до п.1.4. договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 15 вересня 2021 року. Згідно з п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 6000 гривень 00 копійок, які нараховуються за ставкою 2.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Також судом встановлено, що позивачем було перераховано грошові кошти у розмірі 8000 гривень 00 копійок на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №31187416 від 16 серпня 2021 року . 28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №28-12/2021-72, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3161515 від 16 серпня 2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 29 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №102794142 від 16 серпня 2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №29-12/2021-45 від 29 грудня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 102794142 від 16 серпня 2021 року за кредитним договором становить 23175,70 грн. Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3161515 від 16 серпня 2021 року становить 25485,90 грн. Також судом встановлено, що ТОВ «Вердикт капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі за договорами про надання споживчих кредитів №3161515 та №102794142 від 16 серпня 2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Станом на 10 січня 2023 року загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Коллект Центр» становить 95096 гривень 85 копійок, що підтверджується реєстром боржників до договору №10-01/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року. Відповідно пункту 1 частини 2 статті 11\~ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень частин 1, 3 та 4 статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Нормою частини 1 статті 205\~ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з приписами частин 1-3 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до положень частини 1 статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом норми статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції Так, положеннями статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно з вимогами частин 6-7 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа .(частина 12\~статті 11 Закону №675-VIII). Відповідно до приписів статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з положеннями статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України). Нормою статті 599\~ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з положеннями частини 1 статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України). Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд погоджується з такими, вважає їх обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування, надані у встановленому законом порядку, узгоджуються між собою та доповнюють один одного. Так, суд зауважує, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Із копії наявного у матеріалах справи електронного Договору вбачається, що [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши позивачу персональні дані, а саме: ПІБ, дані паспорта, місце проживання, РНОКПП, e-mail, необхідні для укладення договору та формування одноразового ідентифікатора. Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. З огляду на викладене, суд доходить переконання, що Догори підписані саме відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто позивачем належними та допустимими доказами підтверджено укладання з відповідачем 16 серпня 2021 року правочинів. Підстав вважати Договори недійсними суд не вбачає, тому відповідно до\~статті 629\~ЦК України такі підлягають обов`язковому виконанню його сторонами. Відповідач свої зобов`язання за договорами порушив, внаслідок чого виникла заборгованість. Крім цього суд зазначає, що відповідно до ч.21 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).. Відповідно до ст.514 ЦК України . до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чино суд погоджується, що ТОВ «Коллект Центр» є належним позивачем на підставі укладених договорів факторингу, до такого перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за договорами про споживчий кредит №3161515 та №102794142 від 16 серпня 2021 року. Також надаючи оцінку розрахункам заборгованості за договорами, суд визнає, що такі узгоджуються з умовами договорів та положеннями частини 2 статті 625\~ЦК України (розрахунки відповідно до цієї норми ЦК України проведені за період до початку дії в Україні воєнного стану) і сумнівів у своїй правильності цей розрахунок не викликає. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до вимог статті 141\~ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 3028 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Згідно з приписами частин 1 і 3 статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4\~статті 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн, які сторона позивача просить стягнути з відповідача, підтверджуються доданими до позовної заяви: Договором №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, прайслистом АО «Лігал Ассістант», платіжною інструкцією №413000006 від 09 лютого 2024 року про сплату ТОВ «Коллеки Центр» АО «Лігал Ассістант» за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02 січня 2023 суму у розмірі 52000,00 грн, заявкою на надання юридичної допомоги №9 від 07 лютого 2023 року, витягом з акту №3 про надання юридичної допомоги від 08 січня 2024 року. Суд зауважує, що за загальним правилом розподілу судових витрат, передбаченим у частині 2 статті 141 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на повне задоволення позову, покладається на відповідача. Водночас, суд звертає увагу на те, що у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved