Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до якого просить суд шлюб, зареєстрований 23 червня 2018 року, у Дружківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 92, між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] ) розірвати, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вони перестали розуміти один одного, у подружжя різні погляди на всі життєві питання, через це постійно виникають сварки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2021 року. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Потреба у наданні строку на примирення відсутня. Майнового спір між сторонами відсутній. Спору по вихованню дитини також немає. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, заяв та клопотань не надходило. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 2018 року у Дружківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 23 червня 2018 року зроблено відповідний актовий запис № 92, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що 27 листопада 2018 року складено актовий запис №379, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 27 листопада 2018 року Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Спору про місце проживання та виховання дитини між позивачем та відповідачем немає. Майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до положень ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та їх дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одруженні позивачка змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». При цьому, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до позовної заяви, яка надійшла до суду, позивачка просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». У зв`язку з наведеним, ухвалюючи дане рішення, суд вважає доцільним задовольнити клопотання позивачки та залишити їй після розірвання шлюбу шлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved