Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

23.02.2024 представник заявника, адвокат Олійник Олег Олександрович, звернувся до суду з даною заявою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 05.03.2024, мотивуючи тим, що [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.05.2010, належить 2/3 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Інша 1/3 частка вказаного домоволодіння належить рідній сестрі заявника (по лінії батька) [PERSON] , яка [INFO] померла. Після смерті [PERSON] , за заявою сина померлої, [PERSON] , 04.03.2015 Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №85/2015, проте, [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його батько [PERSON] . До складу спадкового майна входить 1/3 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого КП КОР Міжміське бюро технічної інвентаризації, рік побудови житлового будинку 1901 рік, в якого основні конструктивні елементи складаються із дерева, у зв`язку з чим виникла необхідність в його реконструкції та відповідного погодження з іншими власниками будинку. Окрім того, заявник має намір зареєструвати місце проживання власних дітей у зазначеному будинку, для чого потрібна згода всіх співвласників будинку, тому він звернувся до нотаріальної контори для отримання інформації про спадкоємців племінника та з`ясував, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Враховуючи, що інші спадкоємці [PERSON] не виявили бажання прийняти спадщину, 29 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Деруна А.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті його племінника - [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Деруна А.А. №26/02-31 від 29.08.2023 заявнику у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що належить [PERSON] , та у проведенні будь-яких дій, пов`язаних із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, відмовлено, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Також, нотаріус усно пояснив, що у документах, що підтверджують родинні відносини із племінником наявні розбіжності, так як прізвище померлого зазначено « [PERSON] », а прізвище його матері та сестри заявника після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Одночасно, заявнику нотаріусом було рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин. Таким чином, встановлення факту того, що [PERSON] , який помер [INFO] , є племінником [PERSON] , необхідно останньому для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Тому, просив у судовому порядку встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Біла Церква Київської області, є рідним дядьком [PERSON] , який помер [INFO] у віці 35 років у м. Києві. 07.03.2024 судом постановлено ухвалу, якою заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі заінтересовану особу: [PERSON] , витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Деруна Анатолія Андрійовича належним чином завірену копію спадкової справи з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи/заповіти) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.04.2024-09:30 год. 08.04.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 13.05.2024 - 09:30 год, в порядку п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. Заявник - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Представник заявника, адвокат Олійник Олег Олександрович, у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити вимоги у повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти заявлених вимог та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Суд, заслухавши представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29 травня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №2-1024, за заповітом його батька [PERSON] ,[INFO], який помер [INFO] , йому належить 2/3 частки вказаного домоволодіння, що підтверджено матеріалами справи (а.с.9,10,13-15). Зі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 29 травня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П., зареєстрованих в реєстрі за №2-1033 та №2-1024 (а.с.13-14, 16-17), вбачається, що спадкоємцем за заповітом [PERSON] ,[INFO], який помер [INFO] , на 1/3 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є дочка померлого - [PERSON] , [INFO] . Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.34-38), власниками будинку 1901 року побудови є: [PERSON] (2/3 частки) та [PERSON] (1/3 частки). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00041270430 від 05 вересня 2023 року, що виданий Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 27-28), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 54 років у місті Вишгород, Вишгородського району, Київської області. Встановлено, що після померлої [INFO] [PERSON] , за заявою її сина - [PERSON] , 04 березня 2015 року Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №85/2015 (номер у Спадковому реєстрі 57184632), що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 73740311 від 29.08.2023 (а.с.30). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00041233730 від 02 вересня 2023 року, виданим Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.21-22), [PERSON] помер[INFO]. З Витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва на спадщину) за № 73746180 від 29.08.2023 (а.с.29), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76370133 від 27.03.2024 (а.с.58) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва на спадщину) за № 76370115 від 27.03.2024 (а.с. 59), вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, інформація щодо заповітів від його імені та спадкових договорів відсутня. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 01 вересня 2023 року (а.с.12), вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00041230274 від 01 вересня 2023 року (а.с.23-24), вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00041270478 від 05 вересня 2023 року (а.с. 25-26), 08 квітня 1983 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), номер актового запису 1351, та прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00041232969 від 02 вересня 2023 року (а.с.19-20), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), мати - [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). З постанови приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу від 29.08.2023 за № 26/02-31 (а.с.39), вбачається, що 29.08.2023 [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] племінника [PERSON] , [INFO] , та нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з тим, що він не з`явився до нотаріальної контори в шестимісячний строк для прийняття спадщини та на день смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з померлим. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, що вона являється сестрою дружини заявника, з яким знайома 13 років. Їй відомо, що у [PERSON] була сестра [PERSON] у якої був син - [PERSON] , які проживали в м. Києві та наразі вже померлі, також, у [PERSON] був чоловік - [PERSON] , однак де він наразі знаходиться їй невідомо. Сім`я [PERSON] у місто Біла Церква не приїздили. Більша частина будинку, де проживає заявник із сім`єю, належить заявнику, а менша частина оформлена на його сестру [PERSON] , однак вони до будинку не з`являлися. Заявник бажає оформити спадкові права на меншу частину будинку, але у документах є розбіжності у написанні прізвища, а саме у сестри заявника « [PERSON] », а у її сина « [PERSON] ». Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала показання, що вона являється дружиною [PERSON] , вони сім`єю проживають у будинку [ADDRESS] якого належить чоловіку, а 1/3 зареєстрована за його сестрою - [PERSON] , яка померла. Після смерті сестри [PERSON] спадкоємцем є її син [PERSON] , який також помер. Сім`я [PERSON] проживала у м. Києві та до будинку в м. Біла Церква приїздили лише два рази більше 11 років тому, будинком вони не цікавилися. Вони із чоловіком займаються обслуговуванням та утриманням будинку. Чоловік вирішив оформити спадкові права на частину будинку, але в документах виявили відмінності у написанні прізвища, а саме: у сестри « [PERSON] », а у її сина - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так, в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31. 03. 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» також зазначено, що справи окремого провадження повинні розглядатися за участю заявника і заінтересованих осіб. Так, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки, а заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). Заявники та заінтересовані особи у справі мають подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи та вичиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК України. У даному випадку заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ними та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 35 років у м. Києві, з метою оформлення спадкового майна. Відповідно до ст. 1261, 1263 ЦУ України, заявник - [PERSON] , є спадкоємцем за законом третьої черги, як дядько померлого [PERSON] , який заявив про свої спадкові права, а заінтересована особа - [PERSON] є спадкоємцем першої черги, як батько померлого [PERSON] , який заяву про прийняття спадщини після померлого сина до нотаріальної контори не подав. Згідно із ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31. 03. 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Водночас рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актові записи, що вчиняють органи держаної реєстрації актів цивільного стану. З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, а у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця - « [PERSON] » та прізвища його матері - « [PERSON] », що на думку суду виникло при мовних перетвореннях і зумовлені непослідовним застосуванням етимологічного і транслітерального підходів, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності, заявник не має можливості реалізувати свої спадкові права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява N 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява, про встановлення факту родинних відносин, підлягає до задоволення, оскільки доведено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Біла Церква Київської області, є рідним дядьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у віці 35 років у м. Києві, а спір про право на спадкове майно, яке належало останньому, між спадкоємцями відсутній.

Outcome: approved