Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

І. Суть заяви. 12.12.2023 [PERSON] звернулася до Козівського районного суду Тернопільської області із заявою, в якій просить визнати сина [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що сім`я заявниці, а саме чоловік [PERSON] та сини [PERSON] й [PERSON] проживали у будинку на [ADDRESS] . Після початку війни останні не змогли виїхати з міста і тимчасово переховувалася у підвалі будинку. 24.03.2022 старший син [PERSON] вийшов з міста Маріуполь у напрямку до міста Новоазовськ. З того часу ні у заявниці, ні у її родичів немає відомостей про місце перебування останнього. Стверджує, що визнання сина [PERSON] безвісно відсутнім їй необхідне для прийняття спадщини після смерті чоловіка. ІІ. Стислий виклад позиції сторін. Заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити такі в повному обсязі. Представник Козівської селищної ради Тернопільської області Добалюк С. у судове засідання не з`явилася, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив та відзиву на заяву не подав. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 14.12.2023 заява прийнята до розгляду й відкрито провадження у справі. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] й [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.02.1974 /а.с. 10/. [PERSON] й [PERSON] є чоловіком та дружиною, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09.09.1972 /а.с. 10/. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть Комітету у справах запису актів цивільного стану 15.04.2022 /а.с. 49, 50/. Як видно з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.09.2022 № 69966922 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, про що внесено реєстраційний запис у Спадковому реєстрі /а.с. 11/. За життя [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка й житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 19.09.2013, витягів про державну реєстрацію прав № 36038716 від 30.10.2012 й № 36923458 від 24.12.2012 /а.с. 5-7/. Згідно з листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19-4/18/24-Вих від 01.01.2024, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017 по 01.01.2024 в Базі даних не виявлено /а.с. 39/. З відповіді Козівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 18 від 07.03.2024 видно, що актові записи про смерть, шлюб, розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , відсутні /а.с. 54/. Також як видно з відповіді Козівської селищної ради Тернопільської області від 18.03.2024 № 01-656/3-09, відсутня інформація про останнє місце перебування, проживання, роботи [PERSON] й про можливих родичів, друзів, інших осіб, які можуть дати свідчення про вказану особу /а.с. 57,58/. Заступник начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області полковник поліції О. Славгородський в листі від 12.04.2024 № 793/03/7-2024 повідомив, що 10.11.2023 на адресу ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення [PERSON] про те, що 24.02.2022 при виході з м. Маріуполь Донецької області під час військових дій зник безвісти її син [PERSON] , 1974 року народження. Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 12023211050000349 від 11.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 10.11.2023 [PERSON] , [INFO] , оголошений в державний розшук як безвісно зникла особа. Заведена оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» /а.с. 69/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 28.02.2024 показала, що [PERSON] виходив разом із свахою з Маріуполя, пішов окремо від батьків. Після того вони його не бачили. Приїжджала в Маріуполь до дочки та зятя (молодшого сина заявниці [PERSON] ), але ні [PERSON] , ні чоловіка заявниці їй не доводилося бачити. V. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Висновки суду. Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин 1-3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку /ст. 306 ЦПК України/. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Відповідно до\~ст.\~43\~ЦК України\~фізична особа\~може бути\~визнана судом\~безвісно відсутньою,\~якщо протягом\~одного року\~в місці\~її постійного\~проживання немає\~відомостей про\~місце її\~перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц). Звертаючись до суду із заявою [PERSON] посилається на те, що визнання [PERSON] , безвісно відсутнім необхідно їй для реалізації спадкових прав після смерті чоловіка. Тож, правова зацікавленість заявниці у визнанні її сина [PERSON] безвісно відсутнім судом встановлена. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] стверджувала про факт зникнення [PERSON] під час виходу з міста Маріуполь, де ведуться військові дії, й про факт втрати зв`язку з останнім. Судом встановлено, що з моменту зникнення [PERSON] , а саме з 24.03.2022, відомості про місце його перебування по сьогоднішній день відсутні, вжитими заходами щодо його розшуку не вдалось можливим встановити його місцезнаходження, роботи тощо. Тому, у суду наявні підстави вважати, що протягом одного року в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування Отож, суд доходить висновку щодо обґрунтованості вимог заявниці [PERSON] та наявність достатніх підстав для оголошення [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім, а тому заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2\~ст. 307 ЦПК України\~суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено. Тож суд вважає за необхідне одночасно ухвалити рішення про звернення до органу опіки та піклування Козівської селищної ради Тернопільської області для встановлення опіки над майном [PERSON] , [INFO] . VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved