Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

29.12.2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-2). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2024 року цивільну справу № 495/14276/23 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення прийнято до свого провадження. Справу призначено до судового розгляду (а.с.21-22). В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 15.04.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 107-08/П-12, відповідно до якого надано кредит в сумі 38 600,00 доларів США на строк з 15.04.2008 року по 14.04.2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,6% річних. Відповідач належним чином зобовязання не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, в період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року заборгованість в розмірі 3% річних за 1096 днів з суми боргу 3017,68 доларів США, що складається з: 703,83 доларів США за несвоєчасне погашення кредиту; 2313,85 доларів США за за несвоєчасне погашення процентів кредиту. Невиконання відповідачкою зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду із відповідним позовом. 03.04.2024 року від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Попової О.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення 3% річних від простроченої суми за час прострочення за необґрунтованістю та недоведеністю, з підстав, викладених у її відзиві. Зазначила, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 25.01.2021 року по справі № 495/8852/19, що набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, у зв`язку з пропуском строків позовної давності, тому 3 % річних позивач нараховує до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні та таке нарахування є безпідставне. (а.с.27-29). У судовому засідання представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» - Поліщук П.А. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві. У судовому засідання представник відповідачки [PERSON] - адвокат Попова О.А. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав, викладених у її відзиві на позовну заяву. Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, відзив на неї, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, за твердженням позивача, 15.04.2008 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 107-08/П-12, відповідно до якого надано кредит в сумі 38 600,00 доларів США на строк з 15.04.2008 року по 14.04.2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,6% річних. Відповідач належним чином зобовязання не виконав. Згідно розрахунку заборгованості, в період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року заборгованість в розмірі 3% річних за 1096 днів з суми боргу 3017,68 доларів США, що складається з: 703,83 доларів США за несвоєчасне погашення кредиту; 2313,85 доларів США за за несвоєчасне погашення процентів кредиту. Невиконання відповідачкою зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ АБ «Укргазбанк» до суду із відповідним позовом. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст.1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Встановлено, що у позивач просить стягнути заборгованість по сплаті 3 % річних від суми боргу, що відповідно до розрахунку заборгованості становить 3017,68 дол. США. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тлумачення частини першої статті 509, статті 625 ЦК України свідчить, що: 1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном; 2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку; 3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Між тим, як вбачається з матеріалів спрви, у 2019 році позивач звертався до суду з позовними вимогами про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, у загальному розмірі 40 726,28 доларів США та 341 729,05 грн., яка складається з наступного: 21 486,89 доларів США - заборгованість по кредиту строкова; 4 319,09 доларів США заборгованість по кредиту прострочена; 243,69 доларів США - заборгованість по процентах поточна; 14 676,61 дол. США - заборгованість по процентах прострочена; 58 440,43 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 283 288,62 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 25.01.2021 року по справі № 495/8852/19 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, що складає 40726,28 доларів США та 341 729,05 грн. - відмовлено у повному обсязі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Таким чином, оскільки рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від 25.01.2021 року було відмовлено у задоволенні позову ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №107-08/П-12 від 15.04.2008 року, у зв`язку з пропуском строків позовної давності, тому нарахування 3 % річних є безпідставне. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про не обґрунтованість та недоведеність позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення, у зв`язку з чим такий позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed