Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що після смерті [INFO] батька [PERSON] відкрилася спадщина на домоволодіння по [ADDRESS] та земельну ділянку за цією ж адресою. Відповідно до заповіту, складеного 08 квітня 1993 року, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що належатиме на день смерті [PERSON] він заповідає йому (позивачу), братові [PERSON] та сетрі [PERSON] , в рівних долях. З 01 вересня 2018 року він (позивач) постійно проживав з батьком у будинку, який має намір успадкувати та здійснював догляд за батьком. Його брат [PERSON] та сестра [PERSON] наміру успадковувати майно за заповітом не мають, відмовляються від своєї частки на його користь. У вересні 2023 року коли він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив йому у відкритті спадкової справи, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Оскільки він на момент смерті батька більше 4 років проживав разом з ним, здійснював за ним догляд, просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини; визнати за [PERSON] право власності на домоволодіння по [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 3221055600:01:014:0014, цільове призначення для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ткаченко Н.В. позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Відповідач Пісківська селищна рада в судове засідання представника не направила, просила розглянути справу без її участі. Третя особа - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Король Руслан Анатолійович в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON] , відповідачів [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні позов визнали і просили його задовольнити, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був власником домоволодіння та земельної ділянки кадастровий номер 3221055600:01:014:0014, цільове призначення для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , що підтверджується копіями: свідоцтва про смерть, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності (а.с. 8, 11, 12-13) Відповідно до заповіту, складеного 08 квітня 1993 року [PERSON] заповів усе своє майно синам [PERSON] , [PERSON] та дочці [PERSON] по рівних частиних (а.с.7) З 01 вересня 2018 року позивач [PERSON] проживає без реєстрації по [ADDRESS] , що підтверджується копіями: акту обстеження, довідки Пісківської селищної ради (а.с.9) Приватний нотаріус Король Р.А. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 10) Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього ж кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже статтями 1268, 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма частини першої статті 1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки позивач постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та, як спадкоємець за заповітом у встановлений статтею 1270 ЦК України строк заяву про відмову від спадщини заяву нотаріусу не подав, тобто є особою, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] .

Outcome: approved