Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом в обгрунтування вимог якого зазначив, що він побудував житловий будинок на земельній ділянці площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . У зв`язку із цим фактом, посилаючись на норму частини першої статті 120 Земельного кодексу України, позивач просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] та зареєструвати її за ним (а.с. 41 - 47). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 79, 82). Третя особа по справі отримала судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, однак жодних пояснень суду не надала (а.с. 80, 84). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як на підставу своїх вимог позивач посилається на норму частини першої статті 120 Земельного кодексу України, яка передбачає, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Натомість, в супереч вимогам статей 76 - 84 ЦПК України, позивач не підтвердив жодними належними доказами факт набуття ним права власності на житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Зокрема, до позову не додано, під час розгляду справи суду не надано та в матеріалах справи відсутні будь-які документи які підтверджують право власності позивача на житловий будинок або на об`єкт незавершеного будівництва за вказаною адресою на зазначеній земельній ділянці. Також, суд звертає увагу, що не існує окремого обєкта нерухомого майна у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , оскільки рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 червня 2016 року, яке набрало законної сили: -визнано незаконним рішення Глевахівської селищної ради № 918-36-V від 18.05.2010 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки; -скасовано рішення Глевахівської селищної ради № 918-36-V від 18.05.2010 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки; -визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 438303, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221455300:02:003:0027, яка розташована по [ADDRESS] ; -скасовано державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 438303, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3221455300:02:003:0027, яка розташована по [ADDRESS] ; -витребувано з незаконного володіння [PERSON] на користь Головного управління Держземагентства у Київській області та Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» земельну ділянку з кадастровим номером 3221455300:02:003:0027 (а.с. 9 - 12). Як наслідок, колишня земельна ділянка з кадастровим номером 3221455300:02:003:0027 не існує як окремий об`єкт нерухомого майна, а перебуває у власності держави як складова земельної ділянки площею 971,21 га для вирощування і реалізації насіння сільськогосподарських культур, а також переробки іншої сільськогосподарської продукції, що перебуває у користуванні ДП «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики Національної академії наук України» на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 001432-270 від 20.05.2002 року. Тобто, визнання за позивачем права власності на земельну ділянку яку було витребувано із його незаконного володіння, прямо суперечить нормі частини першої статті 120 Земельного кодексу України, оскільки дана норма забороняє перехід у власність земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Крім того, суд не приймає до уваги додані до позову документи будівельного паспорту садибної забудови індивідувального житлового будинку та заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії за вказаною адресою, оскільки вони відповідно до вимог статей 76 - 80 ЦПК України, не є належними доказами права власності позвиача на житловий будинок або об`єкт незакінченого будівництва розташований на земельній ділянці площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] (а.с. 13 - 33). Отже, позивачем, не виконано, передбаченого статтею 81 ЦПК України обов`язку довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. У зв`язку із цим, у суду відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . За таких обставин, позов є безпідставним і необґрунтованим та не підлягає задоволенню. При цьому, відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору та витрат на правову допомогу слід покласти на позивача (а.с. 48, 67, 71). На підставі викладеного та

Outcome: dismissed