Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

19\~січня 2024\~року до\~Приморського районного\~суду м.\~Одеси надійшла\~позовна заява\~Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«Первая жемчужина»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 64 387,68 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень. За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою суду від 16 лютого 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання, призначене на 01 квітня 2024 року з`явилася представник позивача [PERSON] , вимоги позовної заяви підтримала, 08 травня 2024 року звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачу на його адресу було надіслано судову повістку та розміщено оголошення про виклик в судове засідання на сайті суду. Поштова повістка, надіслана відповідачу повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідач суду не повідомив, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Згідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав об`єкт речових прав квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , номер відомостей про речове право 547376. У статуті ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА», що затверджений установчими зборами ОСББ 04.03.2013 року вказано, що метою ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» є забезпечення захисту прав чого членів, дотримання обов`язків щодо належного утримання та викориистання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. 01\~вересня 2013\~року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «Союз» було укладено договір про вивезення твердих побутових відходів. 18 серпня 2014 року між ПАТ «Електро постачальна компанія Одесаобленерго» та ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було укладено договір про постачання електричної енергії. 01 січня 2019 року ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «Контакт-Ліфт» укладено Договір №30-ТО на технічне обслуговування ліфтів. 20 липня 2020 року ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «ІНОКС» було укладено договір №10366 про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення. 01 грудня 2020 року між ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «АЛЬФА СЕРВІС» було укладено договір охорони №01/12-1/2ж. 01 березня 2021 року КП «Одескомунтранс» та ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» укладено договір №01 про надання послуг з розміщення та обслуговування контейнера (контейнерів) єврозразка для збирання вторинної сировини. 01 листопада 2022 року між ТОВ «Управдом» та ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було укладено договір № 1-1 ПВЖ про надання послуги з постачання теплової енергії. 24 листопада 2022 року між ТОВ «ВСТ-ОЙЛ» та ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» укладено договір поставки нафтопродуктів №ВСТ-1/П. Протоколом №1 Установчих зборів ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 14 травня 2012 року було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , затверджено назву ОСББ «Первая Жемчужина» та затверджено статут ОСББ. Протоколом №5 Установчих зборів ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 01 липня 2014 року було прийнято кошторис ОСББ та встановлено розмір членських внесків та платежів з утримання будинку та прибудинкової території. Згідно статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. У ч. 1 ст. 4 Закону вказано, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 3 Закону, діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. Згідно п. 2.1. Статуту ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА», метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання коштів для сплати всіх платежів передбачених законодавством та цим статутом. У п. 2.2 Статуту вказано, що завданнями ОСББ є, зокрема: належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння в отриманні власниками житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками будинку своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання. Згідно п. 11.3 Статуту, співвласник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати належні йому внески та платежі, в тому числі як споживач. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. У ч. 1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що ОСББ «ПЕРВАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надає послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 5-А, копр. 1, 2, де, зокрема, розташоване нерухоме майно [PERSON] , тоді як остання належним чином не виконує свої обов`язки, які є похідними від належних їй, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном, шляхом невнесення плати за утримання багатоквартирного будинку. Внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, загальний розмір якої становить 64 387,68 гривень. З зазначеним розрахунком заборгованості суд погоджується у повному обсязі. Саме тому, враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо судового збору, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. \~ \~ \~ \~За ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» ставка\~судового збору\~за подання\~до суду позовної заяви\~майнового характеру,\~яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 році згідно державного бюджету на наступний рік, прийнятого 9 листопада 2023 року Верховною Радою України складає 3028 грн. \~ \~ \~ \~Згідно платіжної інструкції №310 від 16.11.2023 року ОСББ «Первая жемчужина» при подачі позовної заяви сплатила судовий збір в сумі 2684,00 грн. Оскільки позовна заява надійшла до Приморського районного суду м. Одеса 19.01.2024 року, з [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн. на користь позивача та різницю суми судового збору у розмірі 344,00 грн. на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved