Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

У березні 2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - АТ «ПУМБ»), від імені якого діє представник [PERSON] , за допомогою системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 02.10.2018 між сторонами на підставі кредитного договору № 2001141024701 видано відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 6000 грн., який пізніше було збільшено до 51965.62 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 складає 82959,01 грн, з яких: - 51965,62 грн. заборгованість за кредитом; - 30993,39 грн. заборгованість процентами. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 82959,01 грн; покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 25 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У відзиві на позовну заяву [PERSON] проти позовних вимог заперечувала з тих підстав, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що банк виконав свої зобов`язання за договором, а також те, що банк надав відповідну платіжну картку мені, також не надано суду відомостей, що підтверджують тип та строк дії отриманої картки, що є істотними умовами договору. Позивач не довів, що видав відповідачу кредитну картку та встановив кредитний ліміт у сумі 6000 грн., який пізніше було збільшено до 51965,62 грн. Надані позивачем докази, а саме виписки із особового рахунку, не підписані та зроблені особою, у якої відсутні повноваження на представництво інтересів позивача, тому зазначені виписки з особового рахунку є неналежним та недопустимим доказом. Крім того, відповідач зазначає, що безпідставними є доводи позивача про те, що відповідач користувалася кредитною карткою і здійснювала платежі до 20.08.2022, оскільки останній платіж по карті нею було внесено у грудні 2021 року, карткою відповідач не користувалась, а потім почалось повномасштабне вторгнення РФ на територію України та окупація м. Ізюм, яке було майже зруйноване. За таких обставин, відповідач вважає розрахунок відповідача основної суми боргу та відсотків неправильним, а вимоги є безпідставними. Окрім того, відповідач зазначає, що неодноразово зверталась до банку в телефонному режимі та на електронну пошту про надання детального розрахунку боргу, який банк вимагав заплатити, але відповіді так і не отримувала. 04 квітня 2024 року в ході чергової телефонної розмови з представником банку АТ «ПУМБ» відповідачу була запропонована пропозиція скористатись програмою Прощення боргу за угодою № 2001141024701, а саме: сплатити 66370 грн, а решту 16591 грн покриє банк. Але, оскільки у відповідача немає такої великої суми грошей, враховуючи стан здоров`я, потребу в постійному лікуванні та перебуванням у зоні можливих бойових дій, тому з представником банку була досягнута домовленість спочатку сплатити 2500 грн до 19 квітня 2024 року та в подальшому частково по можливості. По програмі Прощення боргу відповідач сплатила позивачу в рахунок погашення заборгованості 2500 грн. У відповіді на відзив на позовну заяву АТ «ПУМБ» просило позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та зазначило, що доводи відповідача про неналежність наданих позивачем доказів є безпідставними, надані разом з позовною заявою докази відповідають критеріям належності та допустимості та доводять факт отримання, користування відповідачем кредитними коштами, а також те, що відповідач свої обов`язки за кредитним договором виконувала не належним чином, заборгованість зі сплати кредиту та відсотків погашала не в повному обсязі. Банк зазначає, що звертаючись до суду з позовом, на підтвердження позовних вимог та розміру заборгованості відповідача ним надано всі необхідні письмові докази. Окрім того, відповідачем долучено розрахунок заборгованості відповідача станом 08 травня 2024 року, в якому враховано часткове погашення боргу відповідачем, у зв`язку з чим розмір заборгованості за сумою кредиту зменшився до 46965,62 грн. [PERSON] у запереченнях на відповідь на відзив зазначила, що із розрахунку заборгованості, наданого позивачем не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум, оскільки ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складання даного розрахунку справа не містить. Також, позивачем проігноровані докази подані до суду та зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву щодо пропозиції по Програмі прощення боргу та домовленостей з представником банку про часткову оплату саме за цією пропозицією. Станом на 03.05.2024 сума боргу, яку пропонує сплати банк складає 61370 грн. Відповідач зазначає, що 02.05.2024 в рамках програми Прощення боргу нею було сплачено 2500 грн, наступна оплата за домовленістю з банком. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 жовтня 2018 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] , шляхом підписання Заяви №2001141024701 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладено Кредитний договір. Відповідно до змісту Заяви № 2001141024701 від 02 жовтня 2018 року, клієнт просила відкрити на її ім`я рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку № [NUMBER] , на який встановити кредитний ліміт 6000 грн. Умовами заяви визначено, що розрахунковий день та платіжна дата - 30 число кожного місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО. Реальна річна процентна ставка 57,92 %, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування 7503,96 грн. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку, а при обранні послуги з укладання договору страхування, підписанням Заяви підтверджує свою згоду на укладання договору страхування на зазначених умовах. Крім того, 02 жовтня 2018 року [PERSON] шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування, а саме: процентна ставка 47,88 % річних, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 1503,96 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування 7503,96 грн, реальна річна процентна ставка 57,92% річних. Також клієнт ознайомилася з орієнтовним графіком платежів по кредитній лінії, який зазначено в п. 5 Паспорту споживчого кредиту. Згідно з п. 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMS-повідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Відповідно до Довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001141024701 від 02.10.2018, боржник - [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , по рахунку відповідача № 26204111240884 02 жовтня 2018 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 6000,00 грн, в подальшому 06.02.2019, 19.06.2019, 18.10.2019, 12.02.2020, 16.11.2020, 22.01.2021, 19.04.2021 та 19.05.2021 банком приймалося рішення про збільшення кредитного ліміту, востаннє ліміт було збільшено до 50000,00 грн. Відомостей про\~те,\~що [PERSON] відповідно до умов ДКБО заявила про свою незгоду зі зміною розміру кредитного ліміту матеріали справи не містять. Згідно з\~наданої АТ\~«ПУМБ» виписки\~з рахунку [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , № [NUMBER] за період з 02.10.2018 до 01.02.2024 вбачається, що відповідачу були надані кредитні кошти шляхом встановлення та збільшення кредитного ліміту, остання користувалася кредитними коштами, зокрема знімала кошти та розраховувалась через РОS термінал, а також частково погашала заборгованість. З розрахунку заборгованості [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за Кредитним договором № 2001141024701 від 02.10.2018, вбачається, що станом на 08 травня 2024 року [PERSON] свій обов`язок щодо своєчасного та повного погашення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами виконала не належним чином, у зв`язку з чим станом на 08 травня 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 77959,01 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 46965,62 грн, заборгованість за відсотками 30993,39 грн. Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 49 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст. 76, ч. 1, 2, 3 ст. 77, 79, 80 ЦПК України: Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем надано до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази як укладення між сторонами кредитного договору, так і наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі 77959,01 грн. При цьому, всупереч зазначеним вище вимогам, відповідачем не спростовано за допомогою будь-яких доказів ані факту укладення кредитного договору, ані розміру заборгованості за кредитним договором відсутня. Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов кредитного договору. Безпідставними є доводи відповідача про те, що надані позивачем докази є неналежними та недопустимими доказами наявності заборгованості у визначено у позові розмірі, з огляду на таке. Так, на підтвердження розміру заборгованості відповідача позивачем надано виписку по рахункам, з якої вбачається, що кредитна картка була активована відповідачем, в подальшому відповідач активно користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за кредитом. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р. .№ 75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року по справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 року по справі № 760/7792/14-ц, від 22 квітня 2024 року по справі № 559/1622/19. Крім того, до позовної заяви доданий розрахунок заборгованості, який підтверджує факт отримання грошових коштів, рух кредитних коштів та погашення заборгованості. Вказаний розрахунок складений відповідно вимог до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Оскільки нормативно-правовими актами, в тому числі актами Національного Банку України, не затверджено зразок «Розрахунку заборгованості кредитним договором», тому розробка такого документу такого типу віднесена до компетенції кожної банківської установи. За таких обставин, долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості є формою, встановленою банком, мета якого фіксування кредитної заборгованості позичальника. Враховуючи правовий висновок Верховного Суду у постанові від 17.12.2020 по справі 278/2177/15-ц, суд визнає наданий банком розрахунок заборгованості належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України. Крім того, суд враховує, що відповідачкою, яка не погоджується з розрахунком заборгованості позивача, не наданого власного контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними доказами. Також факт отримання кредитних коштів та наявності заборгованості за кредитним договором № 2001141024701 підтверджується змістом відзиву на позовну заяву та заперечень відповідача на відповідь на відзив, в яких остання зазначивши, що неодноразово зверталась до банку в телефонному режимі та на електронну пошту з метою отримання детального розрахунку заборгованості, а також скориставшись програмою Прощення боргу за угодою № 2001141024701, фактично підтвердила, що нею були отримані кредитні кошти і те, що вона має перед АТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі не менше 66370,00 грн. Крім того, безпідставними є доводи відповідача про недопустимість наданих позивачем доказів, які на думку відповідача не підписані та складені неуповноваженою особою, з огляду на таке. Відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ади правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми «Електронний суд», якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням. Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС. До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Зазначаємо, що позовну заяву подано через систему «Електронний суд». Позовна заява та всі додатки до позовної заяви подані за допомогою системи «Електронний суд» та підписані кваліфікованим електронним підписом представника позивача, який подав такий позов. Представник АТ «ПУМБ» Киричук Г.М., яка подала позов, уповноважена складати та підписувати виписки за рахунками, розрахунки та інші документи на підставі Довіреності від 14 жовтня 2022 року. Окрім того, відповідно до нотаріально посвідченої Довіреності від 26 квітня 2021 року [PERSON] , за підписом якого складено Довідку про збільшення кредитного ліміту, Розрахунок заборгованості, Виписку про рахунку клієнта уповноважений на складання зазначених документів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 2001141024701. Враховуючи, що відповідачем під час розгляду справи було частково погашено заборгованість за кредитним договором у розмірі 5000 грн, що також підтверджено розрахунком заборгованості, складеним позивачем станом на 08 травня 2024 року, суд не вбачає підстав для стягнення суми заборгованості у повному обсязі, заявлено при зверненні до суду з позовом, а саме у розмірі 82959,01 грн, з яких: - 51965,62 грн. заборгованість за кредитом; - 30993,39 грн. заборгованість процентами, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі, підтвердженому на час розгляду справи, а саме 77959,01 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту 46965,62 грн, заборгованість за відсотками 30993,39 грн. У зв`язку із задоволенням частковим задоволенням позовних вимог, однак враховуючи, що відповідач частину заборгованості сплатила після відкриття провадження у справі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved