Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

26 лютого 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2016 року в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов, зокрема, обґрунтовано тим, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, і який має сплачувати відповідач на сина, є недостатнім для матеріального забезпечення дитини, оскільки є навіть меншим за мінімальний розмір прожиткового мінімуму визначеного законом для дитини відповідного віку. Крім того, дитина має інвалідність підгрупи А. Позивач у судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщалася в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у позові зазначає, що фактично з часу народження дитини відповідач проживає окремо. Дитина зареєстрована та постійно проживає з матір`ю, яка самостійно займається її вихованням, турбується про здоров`я дитини та її розвиток, дитина має інвалідність підгрупи А, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства не отримує. Крім того, розмір аліментів які на даний час стягуються з відповідача, в умовах збільшення прожиткового мінімуму на дитину, рівня цін на продукти та одяг і т.п., є недостатнім для матеріального утримання дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства»,\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України передбачено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що законом покладено на обох батьків обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини і на даний час розмір аліментів, який сплачує відповідач згідно рішення суду є недостатнім та не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, суд, з метою як найкращого забезпечення інтересів дитини, вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнувши їх у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, а не в розмірі, в якому просить позивач, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження фінансової можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial