Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

До суду звернулось ПрАТ «Страхова група «ЕТАЛОН» з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 121946,71 грн, на підставі положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Свої вимоги мотивувало тим, що 17 травня 2023 року о 10 год 50 хв по вул.Соколовська,4 в м.Кривий Ріг [PERSON] керував транспортним засобом «Mersedes-Benz Е270», д.н.з. [NUMBER] , перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан свого автомобіля, під час виконання повороту сталося заклинення рульової колонки, скоїв зіткнення з автомобілем «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП. Між ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «Mersedes-Benz Е270», д.н.з. [NUMBER] , про що свідчить поліс АР-2840616 від 06 червня 2022 року. Представник власника потерпілої особи звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування та згідно з страховим актом №1328/01/50/2023/1 від 16 листопада 2023 року потерпілій особі виплачено страхове відшкодування в сумі 121\~946,71 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги п. в п.38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 121\~946,71 грн, а також понесені позивачем судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 березня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано за місцем проживання відповідача, а також розміщено оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак, відповідач відзив на позов не надав, будь-які інші заяви та клопотання від нього на адресу суду не надійшли. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку регресу та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом установлено, що 17 травня 2023 року о 10 год 50 хв по вул.Соколовська,4 в м.Кривий Ріг [PERSON] керував транспортним засобом «Mersedes-Benz Е270», д.н.з. [NUMBER] , перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан свого автомобіля та під час руху не слідкував та не контролював його технічний стан, під час виконання повороту сталося заклинення рульової колонки, скоїв зіткнення, зокрема з автомобілем «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. [PERSON] керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності (справа №212/3636/23). Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН», про що свідчить договір (Поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-2840616 від 06 червня 2022 року, укладений між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН». Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, за цим договором становить 130000,00 грн, франшиза 2600,00 грн (а.с.7). 30 червня 2023 року до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся представник власника автомобілем «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , складеного на замовлення позивача, вартість матеріального збитку внаслідок ДТП станом на 17 травня 2023 року складає 143320,67 грн (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали). Згідно зі страховим актом №1328/01/50/2023/1 від 16 листопада 2023 року сума страхового відшкодування становить 121\~946,71 грн. Вказана сума (121\~946,71 грн) виплачена представнику власника пошкодженого автомобіля, що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 13185 від 14 грудня 2023 року, №13280 від 20 грудня 2023 року, №12877 від 30 листопада 2023 року, №12914 від 01 грудня 2023 року, №12654 від 17 листопада 2023 року, №12827 від 28 листопада 2023 року, №12620 від 16 листопада 2023 року (а.с.27-28). Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог вищезазначеного Закону позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку в розмірі 121\~946,71 грн. Ст. 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~підпункту 38.1.1.\~пункту 38.1\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховик\~після виплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регрес\~ний позов до страхувальника\~або водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Отже відповідач, як особа, яка відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язана компенсувати позивачу в порядку регресу виплачене страхове відшкодування, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь коштів в розмірі 121\~946,71 грн є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача. Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що відповідно до ст. 131 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Позивачем заявлено про врахування понесених судових витрат (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір про надання професійної правничої допомоги від 15 листопада 2023 року, укладеного позивачем з адвокатським об`єднанням «Аспект», розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Пунктом 5.3 договору передбачено, що сума витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції є диференційованою та залежить від суми позову та складає фіксований гонорар, зокрема при сумі позову 70000,00 грн і більше 20000,00 грн. Порядок виплати цієї винагороди визначений п.5.5 договору. При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року в справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/ 16-ц. При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до\~ЦПК України\~законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Надаючи оцінку наданим доказам та зважаючи на відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням обставин справи. За наведеного суд вважає за можливе розподілити їх між сторонами та стягнути з позивача на користь відповідача 20000,00 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved