Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

Позивач у лютому 2024 року в порядку цивільного судочинства звернувся до суду через представника - адвоката Кузьміна Дениса Вікторовича з вищевказаним позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 24 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрований в реєстрі за № 28446, про стягнення заборгованості за кредитним договором № 501166462 від 24.07.2019 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Бережним Я.В. 02.04.2021 року на підставі заяви про примусове виконання щодо позивача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 02.04.2021 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, 10.06.2021 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (ВП [NUMBER]). Підставою винесення вищезазначених постанов став виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] здійснений 24.02.2021 року № 28446. Відповідно до змісту якого позивач є боржником за кредитним договором №501166462 від 24.07.2019 року укладеного з АТ «Альфа Банк», який відступив право вимоги за вищезазначеним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» уклавши Договір Факторингу № l від 30.11.2020 року. На підставі договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020 року право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна». Із змісту позову вбачається, що [PERSON] кредитний договір від 24.07.2019 року №501166462 не підписував, жодних коштів не отримував, що підтверджується заявою про кримінальне правопорушення подану до Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві 10 грудня 2019 року. Позивач вказує, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст.87 Закону України «Про нотаріат», оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та відсутні докази безспірності заборгованості, а тому не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 23.02.2024 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 28.02.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 28.02.2024 р. зупинено стягнення за виконавчим написом №28446 вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] від 24.02.2021 року на підставі якого відкрито виконавче провадження № [NUMBER] до набрання рішенням законної сили. Відповідач отримавши 14.03.2024 року ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву правом подання відзиву не скористався. Треті особи також правом подання письмових пояснень не скористалися. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору між сторонами є виконавчий напис № 28446 вчинений 24.02.2021 року приватним нотаріусомЖитомирського міського нотаріального округу [PERSON], про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №501166462 від 24.07.2019 року укладеного з АТ «Альфа Банк», який відступив право вимоги за вищезазначеним кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» уклавши Договір Факторингу № l від 30.11.2020 року. На підставі Договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020 року право вимоги перейшло від ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», заборгованості за кредитним договором №501166462 від 24.07.2019 року. Стягнення заборгованості проводилось за період з 02.12.2020 р. по 01.03.2021 р. Сума заборгованості становила 75 997 грн. 23 коп., що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 45 000,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 30 997,23 грн. 02.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Бережним Я.В. на підставі заяви про примусове виконання оспорюваного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER]. В подальшому 02.04.2021 року було винесено постанову про арешт коштів боржника та 10.06.2021 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках ВП [NUMBER]. Як вбачається із наявного в матеріалах справи наказу Міністерства юстиції України свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса [PERSON] [NUMBER] було анульовано. Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом [PERSON] законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 24.02.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №28446, суд виходить з наступного. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис. Окрім того, позивач заперечує сам факт підписання самого кредитного договору від 24.07.2019 року №501166462 та отримання коштів за ним, на підтвердження чого надає заяву про кримінальне правопорушення подану до Оболонського управління поліції ГУ НП у м. Києві 10.12.2019 року. На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., витрати понесені за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605 грн. 60 коп. Окрім того, 22.03.2024 року представник позивача подав заяву про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 10 500 грн. В своєму детальному описі посилається на те, що юридична консультація позивача 0,5 години, виїзд на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження -1,5 години, аналіз судової практики 0,5 години, підготовка позовної заяви та доданих до неї документів - 2 години, підготовка заяви про забезпечення позову та клопотання 0,5 години, транспортні та адміністративні витрати складають 500 грн. Загальна кількість годин складає 5, вартість однієї години згідно умов договору 2000 грн., всього - 10 000 грн. , загальна вартість 10 500 грн. Повноваження адвоката Кузьміна Д.В. підтверджено ордером, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, договором про надання послуг професійної правничої допомоги та представництва в суді № 2002 від 20.02.2024 р. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг , розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без участі сторін, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат та з урахуванням того, що цивільне законодавство здійснюється на засадах змагальності сторін, слід стягнути з відповідача витрати за надання правничої допомоги на користь позивача в сумі 10 000 грн. та 500 грн. інших витрат пов`язаних з розглядом справи, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved