Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

У серпні 2023 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнароджний Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказав, що 09.07.2021 року між акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №100191919000001, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 100000 грн. Вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 18.06.2023 року загальна сума його боргу становить 129397 грн. 74 коп. У зв`язку з цим, просив суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «ПУМБ» вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою судді від 04 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, залучено учасників справи та призначено розгляд справи з викликом сторін. 29 січня 2024 року на підставі розпорядження щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу судових справ № 390 цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, 30 січня 2024 року передано судді Нестеренко С.Г. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача АТ «ПУМБ» у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечував, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] повторно не прибув у судове засідання, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, засобами рекомендованого поштового зв`язку, та шляхом опублікування оголошення про виклик, про причини неявки суд не повідомив та не подавав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд дійшов висновку, що згідно ст. 280 ЦПК України необхідно провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 09.07.2021 року між акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №100191919000001, згідно якого останньому надано кредит у розмірі 100000 грн. Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у встановленому у договорі розмірі. Відповідач невиконує умови договору, не здійснює платежі своєчасно та у повному обсязі у пошашення кредиту, внаслідок чого позивач обчислив за вказаним договором борг відповідача в розмірі 129397 грн. 74 коп., з яких: 80550 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 10 грн. 73 коп. заборгованість за процентами, 48836 грн. 60 коп. заборгованість за комісією. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Спір щодо розмірів обчислення сум заборгованості між сторонами відсутній. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. У відповідності до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України\~передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Стаття 526\~ЦК України регламентує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Встановлено, що позивачем належно виконано умови договорів, видано відповідачу грошові кошти, обумовлені в договорі. Стаття 1048\~ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності зі\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до вимог ст.\~1052\~ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідачем не сплачувалася сума кредиту та відсотки за користування кредитом. Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, що призвело до невиконання взятих на себе зобов`язань. Зважаючи на невиконання Відповідачем зобов`язання, стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованості по кредитом, заборгованості за відсотками. Що стосується посилань позивача про стягнення заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту, то слід зазначити наступне. Частинами 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» - 10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статі 12 Закону. Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування» Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 у справі №204/224/21, провадження №61-4202сво22 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на викладене, супутня послуга фінансової установи, визначена як обслуговування простроченої заборгованості по сплаті комісії за видачу кредитної заборгованості (або кредиту), має надаватися клієнту банку безоплатно. Отже, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту №1001919000001 в розмірі 48836 грн. 60 коп., слід відмовити. На підставі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №1001919000001 року в розмірі 80561 грн. 14 коп., з яких 80550 грн. 41 коп. сума заборгованості за кредитом, 10 грн. 73 коп. сума заборгованості за процентами. За правилами частин першої - другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1664 грн. 08 коп. (2684 грн. х 62%). При цьому суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову до відповідача в частині вимог про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 48836 грн. 60 коп., а також коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1019 грн. 92 коп. (2684 грн. - 1664 грн. 08 коп.). Сторони не заявляли про понесення ними інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявленого позову та наданих доказів.

Outcome: partial