Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Баришівський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 січня 2011 року по 18 серпня 2014 року, який розірвано на підставі судового рішення Баришівського районного суду Київської області від 18.08.2014р. у справі № 355/1269/14-ц. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала із позивачкою та утримувалася за її рахунок, в той час, як відповідач жодної участі та матеріальної допомоги на утримання дитини не давав. Саме тому позивач була змушена після розірвання шлюбу звернутись із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів; позов було частково задоволено і рішенням Баришівського районного суду Київської області від 04.10.2016р. у справі № 355/1161/16-1., покладено обов`язок на відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 900.00 грн. щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 14.01.2022р. Баришівським районним судом Київської області ухвалено рішення суду по справі № 355/812/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів було задоволено, змінено судове рішення від 04.10.2016р. по справі № 2/355/1161/16-ц. а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції від 14.01.2022р. набрало законної сили, Баришівським районним судом Київської області видано позивачу виконавчий лист від 14.03.2022р. по справі № 355/812/21, який пред`явлено до виконання. На підставі вищевказаного виконавчого листа від 14.03.2022р. державним виконавцем Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Беднарською Юлією Петрівною було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2022р. ВП № 69381668. Вказаною постановою від 11.07.2022р. державний виконавець [PERSON] змінила спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Баришівського районного суду від 04.10.2016р. № 2/355/1161/16-ц, вказавши стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Однак, з початку 2022 року, відповідач відмовився сплачувати позивачу аліменти на утримання їхньої доньки та постійно погрожував позивачу. 29.11.2023р. державний виконавець провела розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.11.2023р., яка становить 110\~063 грн. 79коп. Розмір неустойки зі сплати аліментів за період з 01.12.2022р. по 01.11.2023р. становить 261\~918,7 грн. Оскільки відповідач не має наміру сплачувати існуючу заборгованість по аліментах у добровільному порядку, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який просить задовільнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 02.01.2024р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином; надала на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у її відсутність, за участі її представника, просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гарницький П.П. у судове засідання, призначені на 01.02.2024р., 22.02.2024р., 19.03.2024р., 21.03.2024р. не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином; надав на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у його відсутність, просив задовольнити позов у повному обсязі. \~ \~ \~ \~В подальшому [PERSON] надав письмове клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було судом задоволено, однак представник позивача у призначений час 16.04.2024р. та 09.05.2024р. на відеоконференцзв`язок не вийшов. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву, зазначив, що з лютого по червень 2023р. щомісячно сплачував на картку позивача суму у розмірі 3\~700, 00 грн., що не було враховано представником третьої особи при розрахунку заборгованості. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи - Баришівський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Беднарська Ю.П. у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги, з урахуванням розрахунку заборгованості № 14324 від 24.04.2024р. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 січня 2011 року по 18 серпня 2014 року. Шлюб було розірвано на підставі судового рішення Баришівського районного суду Київської області від 18.08.2014р. у справі № 355/1269/14-ц (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.08.2011р. ( а.с. 31). Після розірвання шлюбу позивач звернулась із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів; позов було частково задоволено і рішенням Баришівського районного суду Київської області від 04.10.2016р. у справі № 355/1161/16-1., покладено обов`язок на відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 900.00 грн. щомісячно, починаючи з 21.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 32-33). 14.01.2022р. Баришівським районним судом Київської області ухвалено рішення суду по справі № 355/812/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, позовні вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів було задоволено, змінено судове рішення від 04.10.2016р. по справі № 2/355/1161/16-ц. а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 22-25). Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції від 14.01.2022р. набрало законної сили, Баришівським районним судом Київської області видано позивачу виконавчий лист від 14.03.2022р. по справі № 355/812/21, який пред`явлено до виконання (а.с. 21). На підставі вищевказаного виконавчого листа від 14.03.2022р. державним виконавцем Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Беднарською Юлією Петрівною було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2022р. ВП № 69381668. Вказаною постановою від 11.07.2022р. державний виконавець [PERSON] змінила спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Баришівського районного суду від 04.10.2016р. № 2/355/1161/16-ц, вказавши стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судового рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 29.11.2023р. державний виконавець провела розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.11.2023р., яка становить 110 063грн. 79коп. Під час судового розгляду, з урахуванням наданих позивачем квитанцій про сплату аліментів на утримання дитини, державний виконавець зробила розрахунок заборгованості № 14324 від 24.04.2024р., згідно якого станом на 01.04.2024р. заборгованість [PERSON] по аліментам становить 115\~656, 17 грн. Розмір неустойки зі сплати аліментів за період з 01.12.2022р. по 01.11.2023р. становить 261\~918,7 грн. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ст. ст. 180, 181, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Частина 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом положень ст. ст. 76-81, 89 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 24.04.2024 року № 14324 станом на 01.04.2024 року заборгованість становить 115\~656,17 грн. Ураховуючи положення ст. 196 СК України та дані розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, надані позивачем, пеня за несплату аліментів за період з 01.12.2022р. по 01.11.2023р. становить 261\~918,7 грн., оскільки аліменти, відповідач [PERSON] повинен сплачувати в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, а тому неустойка (пеня) в розмірі 1% на утримання дитини до досягнення ним повноліття повинна нараховуватись за період видачі довідки з березня 2022року по квітень 2024 року. Таким чином, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів становить 261 918 грн. 70 коп. Поряд із цим ч. 1 ст. 196 СК України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості. Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 24.04.2024 року № 14324, складений державним виконавцем Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Беднарською Ю.П., згідно якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2024 року складає 115\~656,17 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, з урахуванням приписів ст.196 СК України, а саме, у розмірі 115\~656,17 грн. \~ \~ \~ \~Стосовно розподілу судових витрат між сторонами суд прийшов до наступного висновку. В силу ч. 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 597,50грн. (задоволено на 44, 16%). Згідно ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, «витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами».\~Враховуючи той факт, що позовні вимоги позивача було задоволено частково, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 22 078,00 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial