Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

[PERSON] звернув до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що у травні місяці 2015 року взяв участь у електронних торгах з реалізації квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , проведених у межах виконавчого провадження № 37738414, що перебувало на виконанні Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції (правонаступник - Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відповідач 1 за даним позовом. 06.05.2015 його було визначено переможцем електронних торгів з реалізації Квартири на підставі протоколу № 79046 від 06.05.2015 по лоту № 60178. Відповідно до акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 20.05.2015, складеного головним державним виконавцем Свистун П.О., при виконанні виконавчого листа № 2-211/64 від 04.01.2013 року, виданого на виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 66612,41 грн., складений відповідний акт про реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме Квартири. Зазначений акт затверджений начальником Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Тіщенко Є.В. 20.05.2015. 12.05.2015 ним було перераховано кошти на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, правонаступником якого є Відповідач 1, в розмірі 79516 грн 28 коп. 12.05.2015 ним було перераховано кошти на рахунок Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в розмірі 545 грн 88 коп. Зобов`язання щодо оплати вартості Квартири були виконані ним у повному обсязі. 23.07.2015 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. було видано свідоцтво, яким посвідчувалося, що йому належить на праві власності майно, що складається з Квартири, яке придбано ним на підставі акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого начальником Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 20.02.2015. Після видання вищенаведеного Свідоцтва, Квартира була зареєстрована на праві приватної власності за ним. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2017 по цивільній справі № 212/1479/16-ц за позовом [PERSON] , яка діє від свого імені та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Мазепа Наталія Миколаївна, Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради в особі служби у справах дітей, [PERSON] , [PERSON] , Служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі ради, [PERSON] , про визнання недійсним правочину, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування державної реєстрації права власності, серед іншого, було: визнано недійсними електронні торги від 06.05.2015 з продажу Квартири; визнано недійсними протокол № 79046 проведення електронних торгів від 06.05.2015 та акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 20.05.2015 щодо продажу Квартири; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за № 932, видане 23.07.2015 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Черник Олександрою Петрівною, на право приватної власності [PERSON] на Квартиру; скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на Квартиру. Рішення було залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2018 по цивільній справі № 212/1479/16-ц, та набрало законної сили 29.08.2018. Оскільки сплачені кошти не були йому повернуті він вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідачів коштів, отриманих за придбання квартири на торгах в розмірі 79516,28 грн. Крім цього, позивач вважає, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо повернення належних позивачеві коштів, а тому наявні підстави для стягнення трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача 1 грошові кошти у сумі 79516,28 грн, а також інфляційні втрати у сумі 53453,44 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 11535,31 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача 1 моральну школу в розмірі 123502,94 грн. 11.07.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22.06.2023\~представник відповідача\~-\~ Покровського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у місті\~Кривому Розі\~Криворізького району\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~Управління Міністерства\~юстиції (м.Одеса)\~надав відзив,\~в якому\~відповідач позов\~не визнав,\~заперечував проти\~задоволення позову\~та просив\~у позові\~відмовити.\~Відзив мотивований\~тим,\~що в\~провадженні Жовтневого\~відділу державної\~виконавчої служби\~Криворізького міського\~управління юстиції,\~перебувало виконавче\~провадження з\~виконання виконавчого\~листа №2-211/64\~від 04.01.2013\~року,\~виданого Довгинцевським\~районним судом\~м.\~Кривого Рогу\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~боргу в\~сумі 66612,\~41\~грн.\~24.04.2013\~року,\~державним виконавцем\~відділу винесено\~постанову про\~відкриття виконавчого\~провадження ВП\~№ 37738414\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] вищевказаної суми боргу. Оскільки, за боржником по виконавчому провадженню, було зареєстроване нерухоме майно, а саме: помешкання розташоване за адресою: [ADDRESS] , а боржник в добровільному порядку не виконував рішення суду, на вказаний об`єкт нерухомості було звернуто стягнення з метою виконання рішення суду для задоволення вимог стягувана. Відповідно до акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 20 травня 2015 року, складеного головним державним виконавцем відділу, при виконанні виконавчого листа № 2-211/64 від 04.01.2013 року, виданого на виконання рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу складений відповідний акт про реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири [ADDRESS] . Арештоване майно було реалізовано 06.05.2015 року засобами Системи електронних торгів, ціна продажу склала: 83701,35 грн., які переможець торгів сплатив у повному обсязі. Кошти було невідкладно перераховано на користь стягувана у виконавчому провадженні ( [PERSON] ) за виключенням витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору. Прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», та у відповідності до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів». Враховуючи наведене, Стягувачем у виконавчому провадженні є [PERSON] . Таким чином, вимога щодо стягнення коштів з відділу не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] отримав коштів у повному обсязі і відповідно вказана сума не підлягає стягненню з відділу взагалі. Також, згідно з позовними вимогами [PERSON] просить стягнути інфляційні втрати з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми за період з вересня 2018 р. по травень 2023 р. з чим відділ не погоджується, оскільки ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На момент звернення з позовом у Покровського ВДВС відсутні будь які зобов`язання, чи то письмові, чи то усні, перед позивачем, які б виникли на підставі ст.11 ЦК України, через що вимога останнього про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми за період з вересня 2018 р. по травень 2023 р. не містить під собою жодного законного підґрунтя для їх визнання, та задоволення. Також позивачем не надано доказів та підтверджень наявності шкоди, а також причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням органу державної виконавчої служби. Вважає, що зазначені доводи підтверджують безпідставність та необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення матеріальної шкоди взагалі, оскільки доводів щодо розміру заподіяної шкоди та її розрахунку позивачем взагалі не надано, оскільки позивачем не обґрунтовано, чим підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат майнового/немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, а також інших обставин, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. У судовому засіданні представник відповідача Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Корсак О.Ю. позов не визнав з підстав, викладених у відзиві, та просив у позові відмовити. Також просив застосувати строк позовної давності до вимог [PERSON] та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. В судовому засіданні позивач просив суд поновити пропущений строк.\~ Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частина 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Ціна є необхідною умовою для договорів купівлі-продажу. За змістом\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 4\~ст. 656 ЦК України\~до договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Відповідно до ч. 1\~ст. 691 ЦК України\~покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Частина 1\~ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначає, що реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій\~статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Указане узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 у справі № 465/650/16-ц, де зазначено, зокрема, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, 24 квітня 2013 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 37738414 на підставі виконавчого листа № 211/64 виданого 04.01.2013 Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу на загальну суму 66612,41 грн. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу держаних виконавців за № 77322043 від 20.11.2014 вбачається, що [PERSON] належить наступне майно: на праві приватної спільної власності з [PERSON] 3-кімнатна квартира на 4-му поверсі 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; на праві приватної власності 1-кімнатна квартира на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 03 листопада 2014 року, згідно Акту опису й арешту майна головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Свистун П.О., було описано і накладено арешт на 1- кімнатну квартиру на 1-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та передано на відповідальне зберігання [PERSON] 18 листопада 2014 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Свистун П.О. за постановою про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні було призначено суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке зареєстровано та видано Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. 19 травня 2015 року на адресу Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції надійшов лист державного підприємства «Інформаційний сервісний центр» від 07.05.2015 за № 11345/0106 про направлення протоколу проведення електронних торгів № 79046 від 06.05.2015 по лоту № 60178. Так, протоколом № 79046 проведення електронних торгів від 06.05.2015 було визначено переможця [PERSON] з придбання лоту 60178, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] із зазначенням необхідності сплати переможцем суми 79516,28 грн. органу державної виконавчої служби та розміру додаткової винагороди організатору торгів в сумі 545,88 грн. в строк до 21.05.2015. Відповідно до акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 20 травня 2015 року, складеного головним державним виконавцем Свистун П.О., при виконанні виконавчого листа №2-211/64 від 04.01.2013 року, виданого на виконання рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 66612,41 грн., складений відповідний акт про реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умрихіною К.А. від 20.03.2012 року, зареєстровано в реєстрі за №689. Виконавче провадження було відкрито 24.04.2013 року. Арештоване майно було реалізовано 06.05.2015 року засобами Системи електронних торгів через Веб-сайт https//torgi.minjust.gov.ua ЛОТ №60178. Ціна продажу склала:83701,35 грн., без ПДВ, які переможець сплатив в повному обсязі. Прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог Закону України « Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» та у відповідності до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів». Акт видано на підставі протоколу №79046 від 06.05.2015 року. Зазначений акт видано в трьох екземплярах, перший видається переможцю прилюдних торгів - [PERSON] , другий-боржнику по виконавчому провадженню, третій залишається в матеріалах виконавчого провадження. Зазначений акт затверджений начальником Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Тіщенко Є.В. 20 травня 2015 року. Згідно копії квитанції № 5433/з5 від 12.05.2015 [PERSON] було перераховано кошти Жовтневому відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції за придбання на СЕТАМ прот. 79046 від 06.05.2015 лот. № 60178 в розмірі 79516,28 грн. Згідно копії квитанції № 5433/з3 від 12.05.2015 [PERSON] було перераховано кошти ДП «Інформац. Центр» МЮУ за додаткову винагороду в розмірі 545,88 грн. 27 травня 2015 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Свистун П.О. було закрито виконавче провадження ВП № 37738414 згідно виконавчого листа № 211/64 виданого 04.01.2013 Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] суми боргу на загальну суму 66612,41 грн. у зв`язку із фактичним повним виконанням. Згідно свідоцтва від 23 липня 2015 року, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П., відповідно до статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого начальником Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 20.02.2015 року, посвідчив, що [PERSON] , належить на праві власності майно, що складається з: квартири вартістю 83701,35 грн., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке придбано [PERSON] за 83701,35 грн., що раніше належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.03.2012 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Умрихіною К.А. за реєстровим №689, зареєстрованого за ним Комунальним підприємством «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в книзі:18К-207, номер запису: 6180. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №932.( т. 1 а.с.100). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №54975905 від 12.03.2016 року, квартира [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: реєстровий №932, виданий 23.07.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Черник О.П. зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] . Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що належна [PERSON] квартира [ADDRESS] була продана 06.05.2015 з електронних торгів [PERSON] . Поряд з цим суд встановив, що рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2017 у справі № 212/1479/16-ц: визнано недійсними електронні торги від 06 травня 2015 року з продажу квартири [ADDRESS] . Визнано недійсним протокол № 79046 проведення електронних торгів від 06 травня 2015 року та акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 20 травня 2015 року щодо продажу квартири [ADDRESS] . Визнано недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів за №932 видане 23.07.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Черник Олександрою Петрівною, на право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , проведену 23.07.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Черник Олександрою Петрівною. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.08.2018 рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2017 залишено без змін. Так, відповідно до ч. 3\~ст. 215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, а відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті - вказані положення застосовуються, зокрема, і до «повернення виконаного за недійсним правочином». У постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 910/13670/18 зазначено, що результатом визнання прилюдних торгів недійсними є те, що всі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження, мають бути повернуті у стан, який передував проведенню прилюдних торгів. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що зважаючи на визнання електронних торгів недійсними в судовому порядку, причина для збереження коштів, одержаних внаслідок їх проведення, у відповідача відпала. Указане дає підстави дійти висновку, що сплачені позивачем на користь відповідача кошти за придбане на електронних торгах нерухоме майно у сумі 79516,28 грн, підлягають поверненню позивачеві за умови визнання таких електронних торгів недійсними. Так, у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 161/2823/19 викладено позицію, що у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) прилюдних торгів за позовом учасника таких торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами прилюдних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти. За змістом ч. 1, 2\~ст. 216 ЦК України\~правовими наслідками недійсності правочину є реституція та відшкодування збитків (додатковий наслідок). Положення\~ст. 216 ЦК України\~застосовується виключно до сторін правочину. Покупцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт, а продавцем за таким договором може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і виконавча служба, від імені якої могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів. Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором, необхідно виходити з умов договору, що укладається між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією, яка проводить прилюдні торги. У випадку, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом державної виконавчої служби договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу державної виконавчої служби, то стороною такого договору, а відтак, і продавцем є державна виконавча служба. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом державної виконавчої служби договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація. При цьому обов`язком продавця є повернення покупцю оплаченої загальної вартості придбаного на прилюдних торгах майна, незалежно від того, як ці кошти в подальшому були розподілені. Указане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15 та у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 165/711/16-ц. Суд встановив, а також такі обставини визнавались та не заперечувались у судовому засіданні сторонами, що продавцем за договором купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з прилюдних торгів є саме Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) як правонаступник Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Відтак саме на відповідача 1 покладається обов`язок повернути покупцю за скасованими електронними торгами, тобто [PERSON] , сплачену суму внеску у розмірі 79516,28 грн. При цьому такий обов`язок виникає у відповідача у будь-якому випадку, не зважаючи на те, чи такі кошти були перераховані стягувачу у виконавчому провадженні чи ні. З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що з Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь [PERSON] слід стягнути грошові кошти у сумі 79516,28 грн, сплачені останнім за купівлю лоту № 60178, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 79046 від 06.05.2015. Згідно копії квитанції №5433/з3 від 12.05.2015 [PERSON] перераховано кошти ДП «Інформаційний центр» МЮУ за додаткову винагороду в розрізі 545,88 грн, які підлягають стягненню з відповідача 2 - Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.\~ Крім цього, згідно з ч. 1, 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц виклала правову позицію, згідно з якою\~ст. 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Отже, у\~ст. 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. При цьому у постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 552/5052/20 зазначено, що відмова у задоволенні вимог про стягнення індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми на підставі\~ст. 625 ЦК України\~є необґрунтованою, оскільки з набранням законної сили судовим рішенням про визнання торгів недійсними у відповідачів як продавців виник обов`язок повернути грошові кошти, отримані від покупця. Така вимога підлягає задоволенню за період з дня набрання чинності судовим рішення про визнання торгів недійсними і до дня звернення до суду з позовом. Так, згідно із наданим позивачем розрахунком сума 3% річних від простроченої суми, яка підлягає стягненню з Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за період з 30.08.2018 до 30.06.2023 становить 11535,31 грн. Також згідно із наданим позивачем розрахунком сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості становить 53453,44 грн. Згідно із наданим позивачем розрахунком сума 3% річних від простроченої суми, яка підлягає стягненню з Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, за період з 30.08.2018 до 30.06.2023 становить 79,16 грн. Також згідно із наданим позивачем розрахунком сума інфляційних втрат від простроченої суми заборгованості становить 366,96 грн. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов про стягнення сплачених кошті та стягнення 3% річних та інфляційних втрат з відповідачів є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо стягнення моральної шкоди. За правилами\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (стаття 23 ЦК України). Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 212/7628/21 (провадження № 61-7265св22) зазначено, що «виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення\~право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц)». Суд вбачає, що в результаті скасування торгів та втрати квартири, останній зазнав душевних страждань, які полягали у втраті власних коштів та придбаного майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач обґрунтовано посилається на спричинення йому моральної шкоди. Враховуючи вищевказані негативні наслідки і перенесенні моральні страждання та виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності, характеру та обсягу заподіяних [PERSON] душевних страждань, зусилля, необхідні для повернення власних коштів, суд вважає, що достатньою буде компенсація моральної шкоди, яку необхідно стягнути з Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в розмірі 30000,00 грн, з Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в розмірі 1000,00 грн.\~ Щодо доводів представника відповідача з приводу пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК). Відповідно до\~статті 257 ЦК\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною 1\~статті 261 ЦК\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку (суброгація регулюються приписами\~ст.993 ЦК України). Вказані правові висновки висловлені у постановах КЦС від 28.02.2018 у справі № 521/16989/13-ц, від 26.09.2018 у справі № 760/578/15-ц, від 10.07.2019 у справі № 740/2334/16-ц. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~з 19 грудня 2020 року по 31 серпня 2022 року на території України установлено карантин, продовживши дію карантину , встановленого\~постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» та\~від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Також\~постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 року № 928\~Про внесення змін до\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338\~і\~постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236\~карантин в Україні був продовжений до 31.12.2022. Також\~постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423\~«Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» карантин в Україні був продовжений до 30.04.2023 року. Законом №540-IX від 30 березня 2020 року\~розділ\~Прикінцеві та Перехідні положення ЦК\~доповнено п.12 такого змісту: під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211, строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. З 24 лютого 2022 року відповідно доЗакону України «Про правовий режим воєнного стану»в Україні введенорежим воєнного стану. Відповідно до пункту 19\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення`Цивільного кодексу Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) та воєнного стану, цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд доходить висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК\~ України\~ щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями\~ 257,\~ 258, \~362,\~ 559,\~ 681,\~ 728,\~ 786,\~ 1293\~ цього\~ Кодексу, підлягає застосуванню, у зв`язку з чим доводи представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності є безпідставними. Зазначений правовий висновок викладено в постанові ВС/КЦС від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1\~ст. 141 ЦПК України\~визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2700 грн також належить стягнути з відповідачів на користь позивача, а саме по 1350,00 грн з кожного.

Outcome: partial