Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2023 року до суду надійшла позовна заява ПрАТ «СК «Уніка» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 10 липня 2020 року, близько 22 год. 05 хв., [PERSON] , по [ADDRESS] , керуючи автомобілем марки «SKODA OKTAVIA A5» н.з. [NUMBER] , не витримав безпечної дистанції руху внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, та здійснив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 030410/4605/0000104 від 09 липня 2019 року, укладеного між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] , застраховано майнові інтереси останнього, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема, транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. [NUMBER] . 13 липня 2020 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою про подію, з ознаками страхового випадку. 17 липня 2020 року ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало [PERSON] суму страхового відшкодування за договором у розмірі 53527,30 грн. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність [PERSON] , який керував автомобілем марки «SKODA OKTAVIA A5» н.з. [NUMBER] , не була застрахована. З огляду на викладене, ПрАТ «СК «Уніка» просила стягнути з відповідача в порядку суброгації, страхове відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 53527,30 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час повідомлений належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом. Зі змісту постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2020 року видно, що 10 липня 2020 року, близько 22 год. 05 хв., [PERSON] , по вулиці Київська, 264 в місті Бровари, керуючи автомобілем марки «SKODA OKTAVIA A5» д.н.з. [NUMBER] , не витримав безпечної дистанції руху, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, та здійснив з ним зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 27-28). На підставі зазначеної вище постанови суду [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль марки «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] (а.с. 30-31). Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 030410/4605/0000104 від 09 липня 2019 року, укладеного між ПрАТ «СК «Уніка» та [PERSON] , застраховано майнові інтереси останнього, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням, транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору за змістом п. 1.2.7 договору, визначено з 28.07.2019 по 27.07.2020, тобто на момент дорожньо-транспортної пригоди договір чинний (а.с. 9-22). Із наявної в матеріалах справи відповіді Національної поліції України видно, що власником автомобіля марки «SKODA OKTAVIA A5», д.н.з. [NUMBER] , є відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с. 24-26). Відповідно до Інформації з сайту МТСБУ щодо перевірки чинності полісу внутрішнього страхування належного відповідачу автомобіля, полісу відносно транспортного засобу д.н.з. [NUMBER] не знайдено (а.с. 23). З метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю марки «VOLKSWAGEN POLO» д.н.з. [NUMBER] , 13 липня 2020 року проведено огляд належного потерпілій стороні авто, про що свідчить копія протоколу огляду транспортного засобу від 13 липня 2020 року (а.с. 34-35). Згідно рахунку ТОВ «Автодім атлант-м» № [NUMBER] від 13 липня 2020 року вартість ремонту відповідно до калькуляції № 00363529 від 13 липня 2020 року становить 55\~027,30 грн. (а.с. 36-42). Зі змісту страхового акту № 00363529 від 16 липня 2020 року видно, що страховиком ПрАт «Ск «Уніка» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором у розмірі 53\~527,30 грн, за вирахуванням франшизи у розмірі 1500 грн. (а.с. 43). Відповідно до платіжного доручення № 161731 від 17 липня 2020 року ПрАТ «СК «Уніка» перерахувало [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 53\~527,30 грн. (а.с. 44). З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2021 на адресу [PERSON] направлялася досудова вимога № 28080 (в порядку ч. 1 ст. 16, ч. 6 ст. 175 ЦПК України) щодо відшкодування завданих збитків у розмірі 53\~527,30 грн. Однак, відповідачем досудова вимога залишена без реагування. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Страховим випадком в розумінні п. 59 Закону України\~«Про страхування» є подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У відповідність ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. А регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. У п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191ЦКУкраїни та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IVпорядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993ЦКУкраїни та 27 Закону України«Прострахування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Так, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 09.07.2019, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Таким чином, враховуючи те, що страховиком у порядку та в межах, визначених законом, було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди, заподіяної потерпілій особі, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу суду дійти до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Уніка» суми страхового відшкодування у розмірі 53 527,30 грн. Щодо судових витрат. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «Уніка» при подачі позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 2 684 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 4288 від 23 серпня 2023 року (а.с. 6) Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, й те, що позовні вимоги задоволено повністю, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2 684 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved