Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за [PERSON] 1/2 частину у праві на земельну частку (пай) площею 6,37 га умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка призначалась [PERSON] внаслідок паювання земель колективної власності КСП агрофірма «Лозівська» с. Лозова Кегичівського району Харківської області. Визнати за [PERSON] 1/2 частину у праві на земельну частку (пай) площею 6,37 га умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Кегичівської селищної ради Красноградського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка призначалась [PERSON] внаслідок паювання земель колективної власності КСП агрофірма «Лозівська» с. Лозова Кегичівського району Харківської області. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, померлий батько позивачів, [PERSON] , на час проведення розпаювання КСП агрофірма «Лозівська», що діяло на території Лозівської сільської ради колишнього Кегичівського району Харківської області, був членом вказаного КСП, та був включений за №156 у список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Лозівська», що є додатком до Державного акту на право колективної власності серія ХР-15-00-000360 від 29 листопада 1995 року. При цьому право на отримання земельної частки (паю) на час смерті [PERSON] не реалізував, Державний акт на землю (чи рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність) не отримав. Вказані відомості підтверджується даними довідки №4-720/0-0.25,4-748/336-23 від 11 серпня 2023 року, виданої Відділом №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Звернення до Красноградської районної державної адміністрації (правонаступника Кегичівської районної державної адміністрації) щодо виготовлення дублікату сертифікату не дало результатів. Так, позивачі отримали усне роз`яснення Красноградської районної державної адміністрації про те, що дублікати сертифікатів не видаються оскільки бланки сертифікатів не виготовляються. Вказана обставина, а саме відсутність сертифікату, є суттєвою правовою перепоною для реалізації їхніх майнових спадкових прав. Позивачі зазначають, що є єдиними спадкоємцями батька, [PERSON] , який помер [INFO] , родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження. Після смерті [PERSON] позивачі своєчасно звернулись до приватного нотаріуса Кегичівського районного нотаріального округу Удовиченко С.О. та прийняли спадщину по 1/2 частині кожен. З метою успадкування вищевказаного права на пай, 30 січня 2024 року звернулись до приватного нотаріуса Кегичівського районного нотаріального округу, [PERSON] , на що отримали Постанову від 30 січня 2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Разом з цим восени 2021 року позивачі почули по телевізору, що всі громадяни які мають земельні паї повинні їх оформити до 01 січня 2025 року, інакше втратять своє право на пай, що спонукало їх звернути до територіального органу Держгеокадастру за отриманням інформації. Відповідно до довідки № №4-720/0-0.25,4-748/336-23 від 11 лютого 2024 року, виданої Відділом №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, згідно розпорядження Кегичівської райдержадміністрації від 15 серпня 1996 №280 розмір земельної частки (паю) по КСП агрофірма «Лозівська» становить 6,37 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) - 25527,32 грн. За викладених обставин [PERSON] , [PERSON] змушені звернутися до суду для визнання свого права на земельну частку (пай) у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 09 квітня 2024 року позивачі звернулись до суду з позовом. Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та призначено підготовче засідання на 30 квітня 2024 року. Витребувано у приватного нотаріуса спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 23 травня 2024 року. Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: позивачі - про підтримання позову та залишення за ними судових витрат; представник відповідача за наявності законних підстав не заперечують проти задоволення позовних вимог, Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 03 січня 1986 року (копія, а.с. 13), серії [NUMBER] від 17 червня 1988 року (копія, а.с.12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 березня 2021 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №65 (копія, а.с.14). Відповідно копії державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-15-00-000360 та додатку 1 Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, вбачається що [PERSON] включений до списку та значиться під № 156 (а.с.17-19). Згідно копії листа №4-720/0-0.25,4-748/336-23 від 11 серпня 2023 року виданої Відділом №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області вбачається, що згідно списку громадян членів КСП агрофірми «Лозівська», які мають право на земельну частку пай, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР-15-00-000360 від 29 листопада 1995 року, прізвище [PERSON] , включено за номером № 156. Згідно записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП агрофірми «Лозівська» [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував. Згідно з Книгами реєстрацій державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, записи яких здійснювалося до 01 січня 2013 року державний акт взамін сертифікату [PERSON] не отримував. Згідно розпорядження Кегичівської райдержадміністрації від 15 серпня 1996 року №280 розмір земельної частки (паю) по КСП агрофірма «Лозівська» становить 6,37 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) - 25527,30 грн. Постановою приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Удовиченко С.О. від 30 січня 2024 року відмовлено [PERSON] , [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), яка перебуває у КСП агрофірми «Лозівська» розміром 6,37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу (копія, а.с.16). Згідно копії спадкової справи № 65/2021 до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , [PERSON] прийняли всю спадщину після смерті батька [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (копія, а.с. 30-50). Крім того, у судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копії паспорта та картки платника податків [PERSON] (а.с.10-11), та [PERSON] (а.с.9). Правові норми законодавства застосовані судом. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Відповідно до ч. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на земельну частку (пай), які регламентують порядок набуття права на спадщину. Верховний Суд у постанові від 20 травня 2020 року у справі №294/1094/17 зазначає, що саме позивач повинен довести, що право, яке він просить визнати за ним у порядку спадкування, набув спадкодавець за життя, а головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина у колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації державного акта на право колективної власності на землю. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах від 10 січня 2019 року у справі №696/1268/16-ц та від 17 березня 2020 року у справі №396/1683/18-ц, від 20 лютого 2020 року у справі №544/1095/18, від 26 листопада 2018 року у справі №392/1660/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі №395/268/17-ц. Порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, встановлений Указом Президента України № 720 від 08 серпня 1995 року. Ч. 2 ст. 23 ЗК України 1992 року державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право власності на землю. Згідно п. 2 Указу Президента України № 720/95 при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно ч. 1 ст. 316 Цивільного Кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ч. 2 ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного Кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного Кодексу України України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті ( ст. 1218 Цивільного Кодексу України). Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного Кодексу України підставами для припинення права власності є смерть власника. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. ( п. 23 Постанови № 7 від 30 березня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»). П. 7 Постанови №3 від 01 березня 2013 року Пленуму ВСУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначає, що земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 Земельного кодексу України. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Таким чином, право [PERSON] на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП агрофірма «Лозівська» розміром 6,37 в умовних кадастрових гектарах, припинилось у зв`язку із його смертю, а право на належну йому частку (пай) у порядку спадкування належить його спадкоємцям. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. (лист № 24-753/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ). Відповідно до ч. 1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши наведені докази, суд доходить висновку, що позивачами надано достатньо доказів для визнання за ними права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивачі заявили, про залишення судових витрат за ними, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Як встановлено ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України.

Outcome: approved