Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Представник позивача звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просила визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] . Мотивувала позовні вимоги тим, що мати позивача [PERSON] за час свого життя набула право власності на вказане майно. 24 грудня 2003 року вона померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло будинковолодіння [ADDRESS] . Повідомила, що на час смерті останньої діяли норми ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року. Вказала, що позивач прийняв спадщину, оскільки проживав з [PERSON] до дня її смерті та постійно користується вказаним будинковолодінням. 29 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову. Відтак, позивач не може оформити право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезгадане майно. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Крім цього, вказала, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Ухвалою судді від 06 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 07 грудня 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. 11 грудня 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог. 15 січня 2024 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення письмових доказів. 16 січня 2024 року представником позивача [PERSON] подано клопотання про уточнення позовних вимог, згідно мотивів якого просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] . Розпорядженням № 31 від 16 квітня 2024 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Пустомитівського районного суду Львівської області визначено головуючого суддю Мусієвського В.Є. Учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, однак 20 травня 2024 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про долучення письмових доказів, згідно мотивів якої позовні вимоги підтримав, просив проводити розгляд справи за їх відсутності. Оскільки в підготовче судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі\~ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з Рішення виконкому Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих № 245 від 24 травня 1963 року, [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,04 га, яка розташована у с. Ставчани із земель Д.Г. «Оброшино», внаслідок чого видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 25 грудня 2003 року Ставчанською сільською радою, стверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, яка діяла на момент смерті [PERSON] , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Стаття 527 ЦК Української РСР передбачає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. З свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого повторно\~27\~вересня 2023\~року Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Львові Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції,\~вбачається,\~що матір`ю\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є [PERSON] . Із відповіді Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 3702 від 19 вересня 2023 року вбачається, що згідно архівних даних станом на 29 грудня 2012 року інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] , відсутня. Як встановлено з відповіді № 172/01-16 приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Р.М. від 29 вересня 2023 року, видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті [INFO] [PERSON] не видається за можливе, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. За ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з довідки № 306, виданої 08 вересня 2023 року Ставчанським старостинським округом № 1 Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області, [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті за адресою [ADDRESS] . Технічним паспортом на будинок присадибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 07 червня 2018 року стверджується, що житловий будинок [ADDRESS] , має загальну площу 50 кв.м., житлову площу 36 кв.м. З будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку за адресою [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] записано, як голову двору після смерті його матері [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті його матері [PERSON] , оскільки вступив в управління спадковим майном. При цьому, суд враховує заяву представника відповідача Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області Загорського Б.О. про визнання позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В силу вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON] . За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Пунктом 8 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Згідно сповіщення сім`ї № 128, виданого 06 березня 2023 року [INFO] , син позивача [PERSON] солдат [PERSON] 04 березня 2023 року зник безвісті. З огляду на вказане, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відтак, враховуючи задоволення позовних вимог, а також те, що представник відповідача визнав позовні вимоги, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536 грн. 80 коп., що становить 50 % судового збору.

Outcome: approved