Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

02 лютого 2024 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у зв`язку з продовженням нею навчання, в якому просить стягнути з останнього аліменти на її утримання в зв`язку з продовженням нею навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Свою позицію позивач мотивує тим, що відповідач [PERSON] є її батьком. Шлюб між батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилась проживати із матір`ю. На даний час вона є повнолітньою та навчається у Первомайському медичному фаховому коледжі Миколаївської області на денній формі навчання, доходів не має, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В зв`язку з її навчанням матеріальна допомога на постійній основі здійснюється лише її матір`ю. Батько отримує регулярний дохід, проходить службу в Збройних силах України, однак допомоги на її утримання в зв`язку з навчанням не надає. 15 квітня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній вказав, що немає можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, оскільки з 29 січня 2024 року він списаний з лав ЗСУ та на даний час офіційно не працює. Окрім того, на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . 24 квітня 2024 року позивач [PERSON] надала до суду заперечення, в якому зазначила, що хоча відповідач і демобілізований з лав ЗСУ в запас за сімейними обставинами, на даний час є здоровою працездатною особою, може працевлаштуватись на будь-яку оплачувану роботу та отримувати доходи, та відповідно зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання в зв`язку з продовженням навчання. Вона навчається на платній основі у м. Первомайськ, тому логічними є витрати на проживання, харчування, проїзд та інші. Просила суд врахувати, що необхідність утримання малолітніх дітей не звільняє відповідача від обов`язку надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належєним чином. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача /а.с. 7/. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу 20 жовтня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 8/. 27 грудня 2011 року було видано виконавчий лист у справі № 2-1075/2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 9-10/. Відповідно до довідки, виданої Первомайським медичним фаховим коледжем Миколаївської області 24 січня 2024 року, [PERSON] з 01 вересня 2023 року поновлена на навчання до складу студентів третього курсу денної форми навчання. Очікувана дата закінчення навчального закладу 30 червня 2025 року /а.с. 11/. Згідно копії договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №55с/с від 01 вересня 2023 року /а.с. 12-13/ загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання [PERSON] становить 34500 грн. Плата вноситься посеместрово. 22 серпня 2023 року [PERSON] , яка є матір`ю позивача було внесено кошти за навчання [PERSON] у сумі 8625 грн /а.с. 14/. Суд вважає, що позивач дійсно не має змоги працювати, оскільки є студенткою денної форми навчання. Утримання повнолітньої дочки в зв`язку з навчанням здійснюється лише матір`ю. 12 січня 2024 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] /а.с. 42/. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] /а.с. 39-41/. Згідно запису у військовому квитку серії [NUMBER] [PERSON] 29 січня 2024 року на підставі наказу командира № [NUMBER] звільнений в запас на підставі п. «г» через сімейні обставини /а.с. 48-51/. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Також це є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Положення Сімейного Кодексу України виходять з принципу рівності прав та обов`язків батьків, які повинні брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким проживає дитина. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що повнолітня дитина продовжує навчання за денною формою навчання, фінансування за кошти фізичних осіб, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка здійснює оплату за навчання, забезпечує одягом та продуктами харчування; а відповідач, як батько, не працює, хоча є працездатною особою, доказів погіршення стану здоров`я, які б унеможливили його працевлаштування ним до суду надано не було, з лав ЗСУ він звільнений в запас за сімейними обставинами, як багатодітний батько, а не за станом здоров`я, також враховує ту обставину, що відповідач має на утриманні трьох малолітніх дітей, та приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. З метою запобігання погіршення майнового стану повнолітньої дочки її матері і платника аліментів та його малолітніх дітей, враховуючи положення ч.1 ст.13 ЦПК України, а також з метою уникнення призведення до непропорційного та вибіркового ставлення до матеріальних витрат, які необхідні для розвитку кожної дитини, суд вважає,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~мають стягуватись\~аліменти на\~утримання повнолітньої\~доньки,\~яка продовжує\~навчання,\~в розмірі\~1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача на період навчання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не пізніше ніж до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Згідно з п. 1 ч. 1\~ ст.\~430\~ЦПК\~України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Зважаючи на\~те,\~що позивача\~при зверненні\~до суду\~було звільнено\~від сплати\~судового збору\~па підставі\~п.\~3\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~на підставі вимог\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК\~України\~судовий збір\~покладається\~на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог,\~тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн, що складає 50 %.

Outcome: approved