Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 грудня 2023 року надійшла вищезазначена позовна заява. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12). Ухвалою суду від 29 січня 2024 року надано сторонам строк для примирення та зупинено провадження у справі (а.с.18). Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд (а.с.26). В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 03 червня 1994 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано актовим записом №260. Спільних дітей у сторін немає. Наразі позивач та відповідач не проживають разом однією сім`єю, вже п`ятнадцять років проживають за різними адресами, що призвело до фактичного припинення відносин між ними. Кожен зі сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Збереження шлюбу між сторонами на думку позивача буде суперечити їх інтересам, так як позивач не бажає продовжувати сімейні відносини. Враховуючи викладене, просив суд розірвати шлюб, укладений 03 червня 1994 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №260. Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, до початку судового розгляду надав заяву про розгляд справи без його участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. На розірванні шлюбу наполягав, оскільки примирення не можливе, в разі неявки відповідача, просив суд винести заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти винесення рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 03 червня 1994 року між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено актовий запис №260. Прізвище дружини після укладення шлюбу: « [PERSON] » (а.с.5). У відповідності до положень ч.1 ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ч. 3 ст.\~10\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог, або заперечень. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки та жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін. Крім того, суд враховує також факт визнання відповідачем позовних вимог та її бажання розірвати шлюбні відносини з позивачем. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Отже, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 536,80 грн., а інші 50% (536,80 грн. відповідно) повернути позивачу з державного бюджету України, сплаченого за платіжною квитанцією № 0.0.3355237434.1 від 13.12.2023. На підставі викладеного та

Outcome: approved