Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. У листопаді 2023 позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Рогозіна О.В., звернулася суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що [PERSON] \~з 16.10.2010\~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~із [PERSON] .\~Рішенням Заводського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя\~від 12.12.2014\~шлюб між\~ними було\~розірвано.\~Від шлюбу\~сторони мають\~двох спільних\~дітей:\~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розлучення батьків проживають з матір`ю. Після розірвання шлюбу у 2014 році відповідач припинив спілкування з дітьми, не приймає участі в їх вихованні, утриманні, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, фактично усі батьківські обов`язки переклав виключно на позивачку. Позивачка у судове засідання не з`явилася. На адресу суду надійшла заява представника позивачки про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило. Третя особа у судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування. Не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.12.2023 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 19.01.2024. Ухвалою суду від 19.02.2024 було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 27.03.2024. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження № [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не проявляє відносно них батьківської турботи, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою їх долею. Відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Так, з часу розірвання шлюбу у 2014 році відповідач дітей матеріально не забезпечує, діти знаходиться на повному матеріальному забезпеченні та утриманні позивачки. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2014 у цивільній справі № 332/5249/14-ц стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі % частини доходів щомісячно (а.с. 16). Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з жовтня 2014 року по квітень 2023 року відповідач не має жодної сплати по аліментам на утримання дітей, розмір заборгованості складає 281710, 63 грн (а.с. 17). Згідно характеристик [PERSON] , [PERSON] зі школи (ЗНВП №67), зокрема зазначено, що саме мати приділяє увагу вихованню дітей, цікавиться їх навчанням, конкретизує виконання домашніх завдань, саме мати постійно відвідує батьківські збори. Батько навчанням та вихованням дітей не цікавиться, батьківські збори не відвідує, зв`язок з класними керівниками та вчителями не підтримує (а.с. 20-21). Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» зокрема зазначається, що діти перебувають на обліку у цій лікарні, під час медичних обстежень, вакцинації, хвороби дітей, дітьми опікується мати (а.с. 29). З акту обстеження умов проживання від 23.01.2024 за адресою: [ADDRESS] , умови проживання добрі, чисто та прибрано. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: є спальні місця, куточок для навчання, одяг та взуття, канцелярське приладдя. За цією адресою зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] - син. За результатами бесіди із м/л [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2011 р.н., які повідомили, що їх батько [PERSON] протягом тривалого часу , а саме: з народження не спілкується з ними, не дзвонить їм, ніколи не надавав ніяких коштів та подарунків, його взагалі не бачили (а.с. 79). Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права. Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктом 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. При прийнятті рішення по справі судом також береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону). Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до висновку № 28/01-22/18.01-182 від 16.02.2024 районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила: [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.\~78). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, оскільки, як було встановлено не проявляє до них батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, абсолютно не цікавляться ані здоров`ям, ані подальшою їх долею. Отже, суд вважає, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] та [PERSON] . Судові витрати. Згідно частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved