Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.\~В обґрунтування якого зазначає, що 16 жовтня 2008 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 208. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що на протязі останніх років сімейні стосунки між нею і чоловіком, поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім?ю. Між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких стають їх діти, що негативно виливає на їх психічний стан, та кожен раз спричиняє дружині та дітям душевні страждання. Між ними зникли почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаєморозуміння, подружжя разом не проживає. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що з 16.10.2008, сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 208, що підтверджується свідоцтвом про шлюб\~ серії [NUMBER] , виданим 16.10.2009 Відповідно до довідки про скалад сім`ї № 7 від 02.01.2024 виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області [PERSON] та [PERSON] є батьками. Згідно з ч.1\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Згідно ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст.\~104\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved