Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

20.03.2024р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. №4-6). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.03.2024р. було відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№17). Представник позивача адвокат Єлісєєв Д.О. (діє за ордером від 11.03.2024р. а.с. № 13) в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 20.04.2013р. у Соборному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під актовим записом № 197. Від даного шлюбу у сторін 07.11.2013р. народився син [PERSON] . Представник позивача вважав, що родина сторін розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, шлюбні відносини припинено через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрату почуття взаємної любові та поваги. Представник позивача адвокат Єлісєєв Д.О. в заявах до суду від 20.05.2024р., які надійшли на е/пошту суду, підтримав поданий позов та просив ухвалити рішення в судовому засіданні за його відсутності. Також представник позивача уточнив, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини з березня 2022р. (а.с. № 40-41, 43-44, 46-47). Відповідачка по тексту заяви до суду від 05.04.2024р., яка надійшла на е/пошту суду, просила справу розглянути за її відсутності. Також додатково зазначила, що вона згодна на розірвання шлюбу (а.с. № 27-28). Таким чином, на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України суд ухвалив рішення в судовому засіданні 21.05.2024р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін від 05.04.2024р. та 20.05.2024р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.04.2013р. у Соборному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під актовим записом № 197 (а.с. №8). Від даного шлюбу у сторін є малолітній син: [PERSON] , [INFO] (а.с. № 9). Судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини, зі слів представника позивача, з березня 2022р. (а.с. №46-47) Шлюбні відносини сторони припинили, зі слів представника позивача, через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрату почуття взаємної любові та поваги. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, зі слів представника позивача, з березня 2022р., з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбних стосунків між сторонами саме з березня 2022р. відповідно до даних, які містить заява представника позивача адвоката Єлісєєва Д.О. від 20.05.2024р. (а.с. № 46-47), оскільки відповідачка своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення стосунків) суду не направила. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ч.1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідачка визнала позовні вимоги та погодилася на розірвання шлюбу. Питання щодо зміни прізвища відповідачки у відповідності до положень 113 СК України не вирішується, оскільки остання по тексту заяви до суду від 05.04.2024р. не виявила бажання повертати собі прізвище, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. № 27-28). Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.(а.с.№3). На підставі викладеного,

Outcome: approved