Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

ПрАТ «Харківенергозбут» (далі Товариство) звернулось до суду з позовом в обґрунтування якого зазначило, що відповідачу на праві власності належить 28/100 часток квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито три особових рахунка: [NUMBER] оформлений на [PERSON] ; [NUMBER] на [PERSON] та 9300000421300 на відповідачку [PERSON] . За особовим рахунком [NUMBER] наявна заборгованість за період з 01.01.2019 до 29.02.2024 у розмірі 22998,37 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та витрати, пов`язані з розглядом справи, що складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн і витрат на отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 43,00 грн. Ухвалою суду від 19.03.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У вказаний строк від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження разом з позовною заявою та доданими до неї документами вручена відповідачу в приміщенні суду 17.04.2024. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні ним правовідносини: квартира [ADDRESS] є 6-кімнатною, загальною площею 192,90 кв.м., житловою площею 136,0 кв.м. Частка даної квартири 27/100 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , частка 13/100 належить на праві приватної власності [PERSON] , частка 17/100 належить на праві приватної власності [PERSON] , частка 28/100 належить на праві приватної власності [PERSON] , частка 15/100 належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 1819). У вказаній квартирі окрім відповідачки зареєстровано ще 5 повнолітніх осіб (а.с. 16, 29). Особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] оформлений на [PERSON] . За вказаним рахунком утворилась заборгованість за період з 01.01.2019 до 29.02.2024 у розмірі 22998,37 грн (а.с. 8-10). Як убачається з ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 10.02.2023, якою скасовано судовий наказ від 14.10.2022, [PERSON] , звертаючись до суду із заявою про скасування судового наказу посилалась на те, що вона є власницею кімнати в комунальній квартирі, де є один загальний лічильник та лічильники на кожну кімнату. Розрахунок по числу мешканців проводиться тільки для суми, що припадає на місця загального користування, що визначається як різниця показань загального і всіх індивідуальних лічильників (а.с. 6). Під час розгляду справи відповідачем доказів встановлення окремо від лічильників на кожну кімнату лічильника спожиття електроенергії в місцях загального користування, неправильності нарахування заборгованості за особовим рахунком відповідачки суду не подано. Наявні у справі докази вказують, що [PERSON] , як співвласник квартири та особа, яка в ній зареєстрована, обов`язки з утримання належного їй майна в повному обсязі не виконує. Згідно з копією посвідчення, відповідач є інвалідом 2-ї групи (а.с. 24-25). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі за послуги постачання електричної енергії, передбачений ст.ст. 9, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заяв про застосування строків позовної давності відповідачем не подано. Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України дозволяє зробити висновок, що в ній встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності. Тобто такі випадки, до яких позовна давність не застосовується судом, оскільки відсутня відповідна заява сторони у спорі. Без заяви сторони у спорі позовна давність судом за власною ініціативою застосовуватись не може за жодних обставин (постанова КЦС ВС від 28.11.2018 у справі № 753/12382/15-ц). Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України наступним чином: позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати: судовий збір у розмірі 3028,00 грн, витрати на отримання інформації з Державного реєстру … у розмірі 43,00 грн (а.с. 1, 2, 20). Як визначено абз. 2 п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідач є інвалідом 2-ї групи, отже понесені судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» компенсація судових витрат (крім судового збору) у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення. Компенсація судового збору у цивільних, адміністративних та господарських справах у розмірі, пропорційному задоволеним вимогам сторони, здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845. На підставі викладеного,

Outcome: approved