Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 07 серпня 2004 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей подружжя немає. Спільне життя між подружжям погіршилося через різні погляди на життя, відстуність взаєморозуміння та втрату почуттів любові та поваги одне до одного. Позивач не бажає продовжувати спільне життя. Вказала, що вони з відповідачем не підтримують сімейних відносин, за таких умов подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2024 позовну заяву залишено без руху на надано строк для усунення недоліків. Позивач усунула недоліки у повному обсязі та у встановлений строк. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2024 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, відзив ненадав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2004 року, що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 931. Спільних неповнолітніх дітей подружжя немає. Із пояснень позивача вбачається, сім`я фактично розпалась через різні погляди на життя, відстуність взаєморозуміння та втрату почуттів любові та поваги одне до одного. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, призначення терміну на примирення не потребує, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, крім того, позивач наполягала на розірванні шлюбу, у зв`язку із чим, шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112, 114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved