Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.06.2021 звернулася в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до ДП «Завод Електроважмаш», код ЄДРПОУ 00213121, про стягнення середнього заробітку. Позовна заява обґрунтована тим, що наказом від 21.05.2020 № 420-к позивач була прийнята на роботу начальником технологічного бюро в обмотувально-торгівельний цех ДП «Електроважмаш» з 25.05.2020, наказом від 27.10.2020 № 1172-к звільнена з роботи за власним бажанням 27.10.2020 за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Вказувала, що при звільненні відповідачем не були проведені остаточні розрахунки, період затримки складає з 28.10.2020 по 23.03.2021. В поданій до суду позовній заяві просила стягнути з відповідача середній заробіток в розмірі 41169,62 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.06.2021 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем ДП «Завод «Електроважмаш» 18.08.2021 подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 27.10.2020 [PERSON] була звільнена за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у відповідності до ст. 44 КЗпП України. Зазначав, що згідно з наказом від 24.07.2020 на ДП «Завод «Електроважмаш» з 01.10.2020 встановлено неповний робочий тиждень, в подальшому встановлено простій працівників в лютому 2021 року, який було продовжено в березні та квітні 2021 року. Вважає, що періодом затримки розрахунку при звільненні є загалом 42 робочих дні, а розрахунок середнього заробітку складає 17120,04 грн. Також відповідач зазначав, що підприємство з об`єктивних причин не має можливості сплачувати борг, господарська діяльність підприємства практично паралізована. Вважає, що є всі підстави для зменшення розміру середнього заробітку. В поданому до суд відзиву на позовну заяву відповідач просив зменшити розмір середнього заробітку до 1712 грн. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02.05.2023 справу прийнято до провадження Київського районного суду м. Полтави, призначено судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27.09.2023 за клопотанням сторони позивача залучено до участі в справі Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини», місцезнаходження 61037, м. Харків, проспект Героїв Харкова, 199, код ЄДРПОУ 05762269, як правонаступника відповідача Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш». В судове засідання сторони неодноразово не з`явилися, представник позивача просила проводити розгляд справи без участі. Суд, розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу від 21.05.2020 № 420-к позивач була прийнята на роботу начальником технологічного бюро в обмотувально-торгівельний цех ДП «Електроважмаш» з 25.05.2020, наказом від 27.10.2020 № 1172-к звільнена з роботи за власним бажанням 27.10.2020 за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як встановлено судом, заробітну плату в порушення норм ст. 115 КЗпП України позивачу в день звільнення не виплачено, заборгованість по заробітній платі була сплачена повністю станом на 23.03.2021 (а.с. 11). Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку суд виходить з того, що період затримки є до 23.03.2021, кількість робочих днів за час затримки розрахунку склала 42 дні, що підтверджено відповідними наказами по підприємству (а.с. 30-38). Верховний Суд неодноразово зазначав, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи з середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Враховуючи фактичні обставини справи, розмір сум, які не були своєчасно отримані позивачем, період затримки, а також фактичне припинення господарської діяльності відповідачем, суд приходить до висновку про звернення розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача до суми 1712 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі в розмірі 37,68 грн.

Outcome: partial