Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ПАТ "Страхова компанія "УСГ", [PERSON] та [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, пені та різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди і страхової виплати. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23 листопада 2022 року сталася дорожньо- транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки Mercedes-benz, моделі Sprinter 313 CDI, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої, з вини останнього, був пошкоджений належний позивачу автомобіль марки Audi моделі A6 3.0 TDI, державний номерний знак [NUMBER] . Вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить 214 315,22 гривень. Страховик виплатив [PERSON] тільки 50 533,54 грн, у той час як ліміт відповідальності за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності становить 130 000,00 грн, франшиза 2600,00 гривень. Таким чином позивач просить стягнути з страховика 79 466,46 грн страхового відшкодування. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 84 315,22 грн, яку позивач просить порівну стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , так як відповідачі у добровільному порядку зазначену суму позивачу не сплатили. Беручи до уваги прострочення страховиком виплати належного страхового відшкодування, позивач просить стягнути з страховика пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 01.03.2023 по 27.11.2023 у розмірі 19 572, 69 гривень. 14 лютого 2024 року від відповідача ПАТ «СК «УСГ» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог до страховика. Заперечення останнього зводяться до того, що рахунок СТО є неналежним та недопустимим доказом у справі, позаяк такий не є джерелом оцінки завданої шкоди. Даний документ не враховує знос у порядку, встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» власників наземних транспортних засобів та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. ПАТ «СК «УСГ» виконало свої обов`язки у повному обсязі, так як виплатило у повному обсязі позивачу страхове відшкодування. На переконання відповідача відшкодуванню на користь [PERSON] підлягає пеня саме з суми 33 189,77 грн за період з 07.03.2023 по 15.05.2023, що становить 3 182,59 грн, оскільки 09.01.2023 страховик виплатив страхове відшкодування позивачу в розмірі 14 743,67 гривень. У судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник ПАТ "УСГ" у судове засідання не з`явився, однак, подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, у задоволенні позову в частині вимог про стягнення коштів з ПАТ "УСГ" відмовити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд розглянув справу у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 29 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» з заявою про виплату страхового відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що стался 23 листопада 2022 року за адресою: [ADDRESS] , внаслідок якої було завдано шкоду транспортному засобу марки Audi A6 з номерним знаком [NUMBER] . З даної заяви також встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, причетної до настання ДТП, застрахована в ПАТ «Страхова компанія «УСГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР-5901507, забезпечений транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter з номерним знаком [NUMBER] . Того ж дня на електронну пошту позивача прийшло повідомлення від представника страховика, згідно з яким, замовлено огляд пошкодженого транспортного засобу незалежним експертом. Другого грудня 2022 року ТОВ «Автоцентр-Ужгород» на замовлення [PERSON] щодо вартості ремонтних робіт автомобіля Audi моделі A6 3.0 TDI, виставило рахунок № Сч-000000000206, згідно з яким до сплати підлягає сума у розмірі 179 050,00 грн з ПДВ. Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2022 року в справі про адміністративне правопорушення № 308/16293/22 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З постанови вбачається, що 23.11.2022 о 16 год. 40 хв. в с. Великі Лази Ужгородського району по вул. Східна, 9, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , рухався заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Audi моделі A6 3.0 TDI, державний номерний знак [NUMBER] , який був припаркованим на узбіччі дороги. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно зі звітом про оцінку колісного транспортного засобу Audi моделі A6, реєстраційний номер [NUMBER] від 03 січня 2023 року, складеним Регіональним партнером ТОВ «Едак» ФОП « [PERSON] », ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 1 701\~724,20 грн, коефіцієнт фізичного зносу - 0,00, вартість відновлювального ремонту КТЗ 18\~018,34 грн (в тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу), в тому числі ПДВ на запасні частини 674,67 гривень. 20 січня 2023 року позивач звернувся до Голови правління ПАТ «СК «УСГ» з заявою, в якій просить переглянути розрахунок розміру матеріального збитку, заподіяного його автомобілю з врахуванням рахунку № Сч-0000000002060 від 02.12.2022. У заяві [PERSON] також зазначає, що він не згідний з нарахованою сумою, так як фара та бампер пошкодженого автомобіля потребують заміни. З листа ПАТ «СК «УСГ» за вих. № ДКЦВ від 02.02.2023 вбачається, що страховик розглянув заяву [PERSON] від 23.01.2023, наявність підстав для проведення додаткового огляду та перегляду суми відшкодування не встановив. Дев`ятого січня 2023 року страховик виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 14 743,67 гривень. Згідно зі\~звітом №\~2316\~про оцінку\~вартості збитків,\~заподіяних пошкодженням\~колісного транспортного\~засобу від\~09.03.2023,\~вартість збитків,\~заподіяних пошкодженням\~транспортного засобу\~марки Audi моделі A6, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 216179,92 гривень. Сьомого квітня 2023 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з претензією, в якій просить відшкодувати завдані ним у результаті ДТП збитки у загальній сумі 205 936,00 грн, з яких 3000,00 грн вартість проведення оціночної роботи, 1500,00 грн вартість послуг СТО по огляду автомобіля, 201436 грн - різниця невідшкодованої шкоди, завданої власнику транспортного засобу внаслідок ДТП. 19 квітня 2023 року відповідач [PERSON] надіслав позивачу відповідь на претензію, у якій рекомендує позивачу звернутися до суду. Згідно з листом ПАТ СК "УСГ" за вих. ДКЦВ-27159/2 від 15.05.2023, відповідач ПАТ СК "УСГ" прийняв рішення про доплату страхового відшкодування у розмірі 33 189,87 грн на підставі висновку експерта № 66 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження. Відповідно до висновку експерта № CE-19/107-23/6583-AB від 14.07.2023, складеного за зверненням [PERSON] , ринкова вартість колісного транспортного засобу марки AUDI моделі А6, реєстраційний номер [NUMBER] , станом цін на 23.11.2022 становить 1 591 629,00 гривень. Вартість відновлюваного ремонту даного автомобіля, станом цін на 23.11.2022, становить 178 904,55 гривень. Розмір матеріального збитку становить 214 315,22 гривень. Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Згідно з \~статтею 1192 ЦК України,\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга\~статті 1187 ЦК України). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до пункту 9 частини першої\~статті 7 Закону України «Про страхування»,\~одним із видів обов`язкового страхування в Україні є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, \~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі\~статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів", у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Таким чином, первинно, перед судом постає питання встановлення суми страхового відшкодування, яке підлягає виплаті потерпілому страховиком. У страховика на підставі пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~виник обов`язок, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовати потерпілому оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За ч. 2 ст. 9 даного Закону, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому,\~згідно з\~ст.\~29\~даного Закону,\~у зв`язку\~з пошкодженням\~транспортного засобу\~відшкодовуються витрати,\~пов`язані\~з відновлювальним\~ремонтом транспортного\~засобу з\~урахуванням зносу,\~розрахованого у\~порядку,\~встановленому законодавством,\~включаючи витрати\~на усунення\~пошкоджень,\~зроблених навмисно\~з метою\~порятунку потерпілих\~внаслідок дорожньо-транспортної\~пригоди,\~з евакуацією\~транспортного засобу\~з місця\~дорожньо-транспортної\~пригоди до\~місця проживання\~того власника\~чи законного\~користувача транспортного\~засобу,\~який керував\~транспортним засобом\~у момент\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~чи до\~місця здійснення\~ремонту на\~території України.\~Якщо транспортний\~засіб необхідно,\~з поважних\~причин,\~помістити на\~стоянку,\~до розміру\~шкоди додаються\~також витрати\~на евакуацію\~транспортного засобу\~до стоянки\~та плата\~за послуги\~стоянки. Таким чином, страхове відшкодування, яке підлягає сплаті потерпілому, являє собою витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страховик на підтвердження розміру оціненої шкоди, покликається на висновок експерта № 66 від 15.05.2023, згідно з яким, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Audi A6, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , складає 58 522,98 грн, в тому числі ПДВ 20 % на запасні частини 7 988,98 гривень. Заперечення позивача щодо висновку експерта, складеного страховиком, зводяться до того, що експерт не проводив огляд автомобіля. Серед вихідних матеріалів, на підставі яких експерт провів експертизу, були фотографії автомобіля в електронному вигляді, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , якого, зі слів позивача, взагалі не існує. У висновку експерта страховика відсутній розрахунок втрати товарної вартості при розрахунку матеріального збитку, що свідчить про порушення експертом [PERSON] пункту 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Всупереч п. 5.1 даної Методики, визначення матеріального збитку КТЗ було здійснено без його огляду особисто експертом. Відомостей про те, що експерту були надані всі дані, які необхідні для оцінки щодо комплектації, технічного стану, обсягу та характеру пошкоджень, пробігу за одометром, інших показників, немає. Відповідач у відзиві зазначені заперечення позивача щодо висновку експерта, складеного на замовлення страховика, не спростував, обмежившись покликанням на те, що потерпілий у даному випадку не мав права самостійно обирати експерта. Суд не бере до уваги дане заперечення, так як воно грунтується на вибірковому тлумаченні відповідачем норми ст. 34.4 Закону, яка не забороняє потерпілому залучати експерта з метою справедливої оцінки завданого збитку. Водночас, суд вважає слушними доводи позивача про те, що даний висновок здійснений без огляду автомобіля експертом. Зокрема, відповідно до п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. При цьому, відповідачем у відзиві не наведено обґрунтування неможливості надання автомобіля на огляд. Згідно з\~ч.ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених ЦПК\~України. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Таким чином, беручи до уваги, що страховик не навів жодних заперечень та спростувань щодо проведення експертизи без особистого огляду автомобіля експертом, суд вважає, що висновок страховика є таким, що складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а отже таким, що не є допустимим та достовірним доказом у справі. Позивач же вважає, що вартість матеріального збитку слід встановлювати, виходячи з висновку транспортно-товарознавчої експертизи № CE-19/107-23/6583-АВ від 14.07.2023, складеного на його замовлення, та згідно з яким, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу марки Audi A6, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , станом цін на 23.11.2022 становить 214 315,22 гривень. Відповідач стверджує, що зазначений висновок складений з порушенням п. 5.2 Методики, так як їх не було залучено до огляду автомобіля під час складання висновку. Згідно з\~п.\~5.2\~Методики,\~у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Отже, виклик заінтересованих осіб здійснюється замовником дослідження лише "у разі потреби", яка визначається експертом, а не страховиком. Окрім цього, відповідач, на підтвердження своїх заперечень, не був позбавлений права клопотати перед судом про призначення повторної експертизи. Доводи відповідача щодо визначення експертом способу ремонту лівої фари транспортного засобу шляхом заміни суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не надано доказів того, що згідно з п. 8.5.3 Методики, була можливість відновлення даної деталі відповідно до технічних вимог чи мала місце економічна доцільність ремонту фари. Підстав вважати, що експерт при проведенні дослідження та визначення вартості відновлювального ремонту включав розмір ПДВ, судом при дослідженні висновку не встановлено. Таким чином, суд при визначенні величини оціненої шкоди виходить з інформації, викладеної у висновку транспортно-товарознавчої експертизи № CE-19/107-23/6583-АВ від 14.07.2023, згідно з яким, розмір матеріального збитку становить 214 315,22 гривень. При цьому, як вбачається з длговору страхування, ліміт відповідальності страховика, згідно з полісом обов`язкового страхування складає 130\~000,00 гривень. Франшиза 2600,00 гривень. Згідно з абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Таким чином, розмір страхового відшкодування, яке страховик повинен сплатити потерпілому становить 127\~400,00 гривень. Водночас, судом встановлено, що страховик вже виплатив потерпілому страхове відшкодування в розмірі 50 533, 54 грн, а тому з страховика підлягають стягненню на користь позивача 76\~866,46 гривень. Таким чином, беручи до уваги, що позивач просить стягнути з страховика на його користь 79\~466,46 грн, суд прийшов до висновку про часткове задоволення даної позовної вимоги. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, суд дійшов наступного висновку. Як зазначено вище, судом встановлено, що фактичний розмір шкоди, завданої позивачу, становить 214\~315,22 грн, страхове відшкодування 127\~400,00 грн. Отже, залишок становить 86\~915, 22 гривні. Позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] 84315,22 грн різниці між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яку обґрунтовує нормами ст. 1194 ЦК України, згідно з якою, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). При цьому, особою, яка застрахувала свою відповідальність, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є відповідач [PERSON] . В обґрунтування зазначеної позовної вимоги до відповідача [PERSON] , позивач покликається на статтю 1194 ЦК України. Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом було встановлено, що особою, винною у завданні шкоди, є відповідач [PERSON] , відтак, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову в частині вимоги до [PERSON] слід відмовити. Таким чином, різниця між фактичним розміром заподіяної шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 84315,22 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача ПАТ «СК «УСГ» пені суд дійшов таких висновків. Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. При цьому, у позивача та страховика є розбіжності в частині визначення строку прострочення виплати страхового відшкодування та його розміру. Зокрема, позивач просить стягнути з страховика пеню з 79\~466,46 грн страхового відшкодування за період з 01.03.2023 по 31.08.2023, та вважає, що її загальний розмір становить 19\~572,69 гривень. На думку страховика, розмір пені, який підлягає сплаті на користь [PERSON] , слід вираховувати з суми 33\~189,87 грн за період з 07.03.2023 по 15.05.2023, що становить 3\~182,59 грн, з огляду на те, що 09.01.2023 страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 14\~743,67 грн, а також 15.05.2023 у розмірі 33\~189,87 гривень. Для визначення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача-страховика, належить встановити, на підставі наданих сторонами доказів, початок періоду прострочення. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Як вбачається з обставин справи, страховик та потерпілий не дійшли згоди щодо розміру страхового відшкодування, а отже у страховика виник обов`язок виплатити страхове відшкодування не пізніше 90 днів з 06.12.2022 (тобто дня отримання ним заяви про страхове відшкодування), тобто не пізніше ніж 07.03.2023. До спливу даного строку страховик вже сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 14 743,67 гривень. Кінцевим днем строку, враховуючи період, обраний позивачем, є 27.11.2023. До спливу даного строку страховик 15.05.2023 сплатив 33\~189,87 гривень. Таким чином, для розрахунку пені, на яку має право позивач, суд виходить з двох періодів (розрахунок суми пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ виконується за формулою: Пеня = С х 2ОСД х Д / 100, де С сума заборгованості за період; 2ОСД подвійна облікова ставка НБУ на день прострочення; Д кількість днів прострочення.): - за період з 07.03.2023 по 15.05.2023 з суми 112 656, 33 грн (127\~400,00 14\~743, 67) = 10 802,66 грн; - за період з 15.05.2023 по 27.11.2023 з суми 79\~466,46 грн (112 656, 33 33\~189,87 грн) = 18\~636, 52 грн; Разом за два періоди - 29 439,18 гривень. Беручи до уваги вимоги процесуального закону, згідно з якими, суд не може виходити за межі позовних вимог, враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача 19\~572, 69 грн, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог саме в даному розмірі. Таким чином, на підставі наведеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів ПАТ «СК «УСГ» та [PERSON] на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial