Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у розмірі 51332,23 гривень та судовий збір у сумі 1073,60 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що в грудні\~2021\~року позивач,\~отримав позовну\~заяву Селянського\~фермерського господарства\~«Лада» до\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Харківській області,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ТОВ «Агропромислова\~фірма «Зоряне»,\~третя особа:\~Богодухівська міська\~рада про\~визнання недійсними\~та скасування\~наказів Головного\~управління Держгеокадастру\~в Харківській\~області про\~затвердження документації\~із землеустрою\~та передачу\~земельних ділянок\~у власність,\~скасування державної\~реєстрації земельних\~ділянок,\~скасування державної\~реєстрації права\~власності та\~права оренди\~на земельні\~ділянки,\~витребування земельних\~ділянок. Ознайомившись з\~текстом позовної\~заяви та\~доданими до\~неї документами,\~він дізнався\~що 03\~липня 2018\~року [PERSON] \~в інтересах\~позивача та\~на підставі\~довіреності уклав\~Договір купівлі-продажу\~земельної ділянки,\~посвідчений приватним\~нотаріусом Краматорського\~міського нотаріального\~округу Донецької\~області Костенко\~С.О.\~за умовами\~якого позивач\~в особі\~ [PERSON] ,\~передав у\~власність [PERSON] \~ [INFO] \~земельну ділянку,\~що розташована\~за адресою: Харківська область,\~Богодухівський район,\~за межами\~населених пунктів\~на території\~Богодухівської міської\~ради,\~площею 2,000\~га.\~Ціна продажу\~становила 32544,00\~(тридцять\~дві тисячі\~п`ятсот\~сорок чотири)\~гривні. Вказував, що дійсно,\~маючи намір\~оформити земельну\~ділянку на\~його ім`я\~позивач видав\~Довіреність на\~ім`я [PERSON] ,\~посвідчену приватним\~нотаріусом Харківського\~нотаріального округу\~Корнійчук О.В.\~Цією довіреністю\~позивач уповноважив\~Відповідача бути\~його представником\~з усіма\~необхідними повноваженнями\~у відповідних\~компетентних органах,\~установах,\~підприємствах,\~організаціях України\~незалежно від\~їх форми\~власності чи\~підпорядкування (в\~тому числі\~органах місцевого\~самоврядування,\~проектних установах,\~відділі містобудування,\~архітектури та\~ЖКБ,\~Центрах надання\~адміністративних послуг,\~Єдиному дозвільному\~центрі,\~Управлінні Держгеокадастру,\~ДЗК,\~санстанціях,\~природоохоронних,\~санітарно-епідеміологічних,\~комунальних та\~інших службах,\~установах технічної\~інвентаризації,\~юстиції,\~землевпорядних,\~експертних організаціях,\~владних структурах,\~перед державними\~реєстраторами та\~нотаріусами тощо),\~з питань\~оформлення та\~реєстрації від\~мого імені\~права власності\~на: земельну ділянку,\~орієнтовною площею\~2,000\~га,\~що знаходиться\~на території\~Харківської області,\~з цільовим\~призначенням -\~для ведення\~особистого селянського\~господарства;\~з правом\~подальшого відчуження\~цієї земельної\~ділянки на\~ціну та\~на умовах,\~йому відомих. Довіреність була\~видана строком\~на п`ять\~років та\~дійсна до\~26\~січня 2023\~року. З позовної\~заяви С(Ф)Г\~«ЛАДА» в\~рамках справи\~№613/1425/21\~позивач дізнався,\~що відповідно\~до Наказу\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Харківській області\~Про затвердження\~документації та\~передачі земельної\~ділянки у\~власність №3881-СГ\~від 31\~травня 2018\~року,\~земельна ділянка\~площею 2,0000\~га з\~кадастровим номером\~6320810100:01:004:0428\~була передана\~йому у\~власність. 03\~липня 2018\~року [PERSON] \~в інтересах\~позивача уклав\~зазначений вище\~Договір купівлі-продажу\~земельної ділянки. Проте,\~до моменту\~отримання вказаної\~позовної заяви\~С(Ф)Г\~«ЛАДА» позивач\~не знав\~як про\~оформлення на\~його ім`я\~земельної ділянки\~так і\~про її\~продаж. В свою\~чергу,\~згідно Довіреності\~позивач надав\~право Відповідачу,\~в тому\~числі,\~укладати договори\~купівлі-продажу\~за ціну\~на умовах,\~йому відомих,\~одержувати гроші\~від продажу\~та виконувати\~всі дії,\~пов`язані з\~цією довіреністю. Отже, до укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки Відповідач отримав від покупця грошові кошти у розмірі зазначеному у цьому договорі, проте, станом на 29.06.2023 року так і не повідомив позивача про оформлення на його ім`я земельної ділянки та про її відчуження, не передав позивачу копію Договору та грошові кошти отримані за її відчуження, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача вищевказану заборгованість і судові витрати. Представник позивача [PERSON] адвокат Харченко К.С. у судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 03 липня 2018 року між [PERSON] , який діяв від імені та в інтересах [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої Корнійчук О.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, від 26.01.2018 року за реєстровим № 205, (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, орієнтовною площею 2,000 га, що знаходиться на території Харківської області, площею 2,0000 га з кадастровим номером 6320810100:01:004:0428, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Даний договір було посвідчено 03.07.2018 року приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Костенко С,О. та зареєстровано в реєстрі за № 3087. Згідно п. 2 договору продаж земельної ділянки вчинено за 32544,00 гривень, які продавець повністю одержав від покупця. Згідно довіреності від 26 січня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В., від 26.01.2018 року за реєстровим № 205 [PERSON] , [INFO] , уповноважує [PERSON] , бути його представником з усіма необхідними повноваженнями у відповідних компетентних органах, установах, підприємствах, організаціях України незалежно від їх форми власності чи підпорядкування (в тому числі органах місцевого самоврядування, проектних установах, відділі містобудування, архітектури та ЖКБ, Центрах надання адміністративних послуг, Єдиному дозвільному центрі, Управлінні Держгеокадастру, ДЗК, санстанціях, природоохоронних, санітарно-епідеміологічних, комунальних та інших службах, установах технічної інвентаризації, юстиції, землевпорядних, експертних організаціях, владних структурах, перед державними реєстраторами та нотаріусами тощо), з питань оформлення та реєстрації від мого імені права власності на: земельну ділянку, орієнтовною площею 2,000 га, що знаходиться на території Харківської області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства; з правом подальшого відчуження цієї земельної ділянки на ціну та на умовах, йому відомих. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно з ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. На підставі ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Відповідно до ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси: довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. В силу ч. 1 ст. 1005 ЦК України повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Згідно з правилами ст. 1006 ЦK України повірений зобов`язаний: повідомити довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язки з виконанням доручення. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України повірений зобов`язаний негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 320/4274/16-ц (провадження № 61-25696св18) зроблено висновок про застосування частини другої статті 530, пункту 3 частини першої статті 1006 ЦК України та вказано, що "у разі відсутності домовленості між повіреним та довірителем про встановлення строку (терміну) передачі одержаного у зв`язку з виконанням доручення, така передача має відбуватися негайно. При цьому для довірителя не потрібно пред`являти вимогу про передачу одержаного у зв`язку з виконанням доручення, оскільки п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України є виключенням, що не суперечить положенням ч. 2 ст. 530 ЦК України". Відповідачем жодним належним доказом не спростовано твердження позивача, про те, що кошти отримані від продажу земельної ділянки, орієнтовною площею 2,000 га, що знаходиться на території Харківської області, площею 2,0000 га з кадастровим номером 6320810100:01:004:0428, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, згідно договору купівлі-продажу від 03.07.2018 року в сумі 32544,00 гривень, отримані ним як продавцем по вказаному договору, були передані [PERSON] . Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що отримання повіреним [PERSON] грошових коштів від продажу земельної ділянки обумовило виникнення в [PERSON] передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 1006 ЦК України обов`язку передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення, проте матеріали справи не містять, і відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження виконання ним вказаного обов`язку перед позивачем. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості в розмірі 32544,00 гривень. Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача за період з 29.06.2020 по 29.06.2023, 3% річних від суми боргу в сумі 2930,28 та інфляційних збитків в розмірі 15858,05 гривень суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За приписами ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач просить стягнути з відповідача за період з 29.06.2020 по 29.06.2023, 3% річних від суми боргу в сумі 2930,28 гривень та інфляційних збитків в розмірі 15858,05 гривень, інших розрахунків суду не надано. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не може самостійно здійснити розрахунок або перевірити розрахунок відповідача до дня ухвалення рішення, оскільки такого не надано. Тому до стягнення з відповідача підлягають 3 % річних саме за наданим позивачем розрахунком за період з 29.06.2020 по 29.06.2023 року - ( 1096 днів), який становить 2930,28 грн. Також з відповідача підлягають стягненню інфляційні збитки в розмірі 15858,05 гривень за період з 29.06.2020 по 29.06.2023. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved