Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача Позивач [PERSON] звернулася до суду із цим позовом і в обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком та батьком її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2020 року між ними припинені шлюбні стосунки та спілкування, відповідач не бажав матеріально утримувати сім`ю, розпродав цінні речі, отримані кошти витрачав на власний розсуд поза межами інтересів сім`ї та дітей. Шлюб між ними розірвано заочним рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 19.10.2021. 08.07.2021 Димитровським міським судом Донецької області виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей. Іноді відповідач здійснював грошові перекази, однак з 03.03.2023 повністю припинив здійснювати платежі. Вказане вставить її у вкрай скрутне матеріальне становище, оскільки будь-яких інших джерел доходу вона не має. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження немає підтверджень отримання нею аліментів у період 03.03.2023 по 17.10.2023 згідно з виконавчим листом №2/226/610/2021, виданим 09.11.2021 Димитровським міським судом Донецької області про стягнення на її користь аліментів на її утримання до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. З часу припинення шлюбних відносин діти мешкають разом з нею та перебувають повністю на її утриманні, батько не спілкується з синами, не виявляє бажання зустрітися, взяти участь в їхньому вихованні. Діти повністю позбавлені його уваги, він не бажає виконання своїх батьківських обов`язків. Наразі вона та діти перебувають на повному матеріальному забезпеченні її батьків, оскільки через малий вік синів вона не має змоги працювати. Діти здорові, з вересня 2023 року відвідують заклад дошкільної освіти «Росинка» Мирноградської міської ради, але він працює дистанційно. Остання зустріч батька з дітьми відбулася в жовтні 2020 року, при цьому відповідачеві достеменно відоме місце їхнього проживання, а в поодиноких телефонних розмовах, ініціатором яких є позивач, [PERSON] відмовчується та жодним чином не висловлює своїх намірів щодо зустрічі з дітьми. Враховуючи малолітній вік дітей та події, які склалися після 24.02.2022 на території України, а також те, що отримання відомостей про особу, яка не є родичем, неможливе з огляду на конфіденційність такої інформації, вона не має можливості надати додаткові докази безвідповідальної поведінки [PERSON] , який не бажає працевлаштовуватися та підтримати своїх дітей. В країні діє воєнний стан, правовий статус дітей чітко не визначений, тому, на думку позивача, позбавлення відповідача батьківських прав сприятиме дітям у визначенні правового статусу як захищеної групи осіб, враховуючи низку підзаконних актів, відповідно до яких під час вирішення питання щодо реалізації прав дитини необхідна згода обох батьків. Оскільки відповідач уникає зустрічей з нею та перемовин, вона не має можливості одноособово приймати рішення щодо їхніх прав. На підставі того, що батько нехтує інтересами дітей, не має бажання спілкуватися з ними, просить позбавити його батьківських прав щодо обох малолітніх синів. ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, в якій наполягала на задоволенні позову та висловила згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву він суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Жмуренко А.А. також спрямувала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про долучення до матеріалів справи письмових доказів: висновку органу піки та піклування та інших. ІІІ. Процесуальні дії у справі 25.01.2024 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 26.02.2024, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення (заперечення) щодо позову. 26.02.2024 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 26.03.2024. 26.03, 16.04 через неявку відповідача розгляд справи відкладався. 15.05.2024 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що повідомлявся у встановлений законом спосіб про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджене свідоцтвами про народження дітей [NUMBER] та [NUMBER] . Заочним рішенням Димитровського міського суду Донецької області у справі №226/1815/21 від 19.10.2021, яке набрало законної сили 19.11.2021, шлюб між сторонами розірваний. На підставі судового наказу Димитровського міського суду Донецької області, виданого 08.07.2021 у справі №2-н/226/478/2021, постановою державного виконавця Мирноградського МВДВС Східного МУ МЮ (м. Харків) 12.07.2021 відкрите виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 16.06.2021 і до досягнення ними повноліття. Згідно з довідкою державного виконавця від 24.10.2023 у виконавчому провадженні відсутнє документальне підтвердження отримання [PERSON] від [PERSON] аліментів на утримання дітей у період з 03.03.2023 по 17.10.2023. На підставі виконавчого листа Димитровського міського суду Донецької області, виданого 09.11.2021 у справі №2/226/610/2021, постановою державного виконавця Мирноградського МВДВС Східного МУ МЮ (м. Харків) 13.01.2022 відкрите виконавче провадження [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця о досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Згідно з довідкою державного виконавця від 24.10.2023 у виконавчому провадженні відсутнє документальне підтвердження отримання [PERSON] від [PERSON] аліментів на своє утримання у період з 03.03.2023 по 17.10.2023. Місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , але з січня 2021 року вони мешкають за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] постійно, що підтверджене Актом координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської ОТГ від 21.12.2023 №217. Згідно з побутовою характеристикою позивач [PERSON] , виданою за місцем мешкання координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської ОТГ 17.10.2023, скарг на неї від сусідів не надходило, громадський порядок вона не порушує, діти мешкають з нею, є вихованими. Батько дітей [PERSON] у їхньому вихованні участі не бере. Як вбачається з довідок амбулаторії «Центральна» КНП МЦПМСД, діти [PERSON] та [PERSON] зорові та на обліку лікарів не перебувають. Ними з 01.06.2023 відвідується ЗДО №11 «Росинка», який працює дистанційно, де іти характеризуються виключно з позитивного боку. Опікується дітьми матір - [PERSON] , батько [PERSON] з сім`єю не проживає, за період перебування дітей в освітньому закладі їхніми успіхами не цікавиться, батьківські збори не відвідує, з вихователем та адміністрацією закладу на зв`язок не виходив. Наведене відображене в педагогічних характеристиках дітей, складених вихователем та в.о. директора ЗДО, та інформації щодо виконання батьківських обов`язків. Місце проживання відповідача [PERSON] за відомостями, наданими Відділом ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради 26.04.2024, зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 08.04.2009 по т.ч., згідно з побутовою характеристикою координаційного комітету органів самоорганізації населення Мирноградської ОТГ від 25.04.2024 скарг від сусідів на нього не надходило. На обліку лікарів психіатра та нарколога, а також в туб. кабінеті [PERSON] не перебуває, що підтверджене відповідними довідками КНП «Мирноградська центральна міська лікарня». За відомостями Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 26.04.2024 [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні та ніяких видів допомоги не отримує. Також він станом на 30.04.2024 не перебуває на обліку як безробітний в Мирноградському міському центрі зайнятості. Відомості про працевлаштування відповідача [PERSON] відсутні. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради №022 від 13.05.2024 визначено, що [PERSON] систематично безпідставно ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, тому позбавлення його батьківських прав щодо обох синів, на думку органу опіки та піклування буде доцільним та відповідатиме їхнім інтересам. Станом на час розгляду справи діти сторін перебувають у віці повних п`яти та чотирьох років, тому суд через малолітній вік дітей не вважає за доцільне з`ясовувати їхню думку щодо предмету розгляду справи. V. Оцінка суду Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданих доказів встановлено, що відповідач систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надавалося. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Діючи виключно в інтересах дітей з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі. Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON] . суд вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно них. При цьому суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про наявність у нього проблем зі здоров`ям відсутні, з досліджених судом доказів вбачається, що він мешкає в м. Мирнограді, отже, обставин, які б об`єктивно могли перешкоджати йому опікуватися дітьми, не встановлено. Його ухилення від виконання батьківських обов`язків триває більшу частину життя обох дітей, які не відчувають його піклування, любові та турботи, не отримують від нього жодного виду допомоги. Стягнуті судом на утримання дитини аліменти відповідач більше року не сплачує. Суд наголошує, що незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, він зобов`язаний виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дітей до досягнення ними повноліття, сплачуючи аліменти на їхнє утримання. Одночасно з цим суд звертає увагу, що надана позивачем довідка державного виконавця про відсутність підтверджень сплати аліментів на її утримання до досягнення молодшою дитиною трирічного віку охоплює період з 03.03.2023 по 17.10.2023, тобто за межами досягнення сином Кирилом трирічного віку 31.12.2022. Також суд зауважує, що відповідач є обізнаним про ініціювання позивачем питання позбавлення його батьківських прав, оскільки з висновку органу опіки та піклування вбачається, що члени комісії неодноразово - 25.04, 29.04, 01.05 та 03.05.2024 намагалися провести ним телефонну ромову щодо виконання батьківських обов`язків та ставлення до позбавлення батьківських прав, але [PERSON] емоційне зреагував, нецензурно лаявся та кинув слухавку. З того часу відповідач не намагався виправити ситуацію та налагодити контакт з дітьми, не почав погашати заборгованість з аліментів, не звернувся до органу опіки та піклування із заявою про встановлення способу його участі у вихованні дітей. Вказане свідчить, що [PERSON] не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved