Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з\~ позовом до [PERSON] , Треті особи [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні жилим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Стислий виклад позиції позивача Так, вимоги позивача мотивовані тим, що 11 травня 1992 її матері [PERSON] , Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської Ради народних депутатів міста Білгород-Дністровського було видано ордер на житлове приміщення №283 серії НФ на [PERSON] з сім`єю, склад сім`ї: [PERSON] донька, [PERSON] - донька, на право зайняття житлового приміщення, житловою площею 30,4 кв.м., як складається з двох кімнат ізольованої квартири за адресою: [ADDRESS] . У 2017 році сестра позивача [PERSON] зібрала свої речі та поїхала, куди не відомо, після від`їзду [PERSON] декілька разів дзвонила з різних номерів телефонів, при розмові не говорила де вона проживає. [INFO] [PERSON] померла. Квартира за формою власності є неприватизованою. Відповідно до Довідки з місця реєстрації, про склад сім`ї, виданої керуючим ОСББ «Южное» №304, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: головний квартиронаймач [PERSON] , яка знята з реєстрації у зв`язку із смертю [INFO] , донька [PERSON] , 1976 року народження, онук [PERSON] , 2002 року народження, онук [PERSON] , 2003 року народження, онук [PERSON] , 2011 року народження, донька [PERSON] , 1972 року народження. Однак, [PERSON] , 1972 року народження, не проживає в житловому приміщенні з 2017 року, без поважних причин про що складено Акт № 173 від 28.12.2022, засвідчений керуючим ОСББ «Южное» та підписаний сусідами, який також підтверджують факт не проживання [PERSON] в даному житловому приміщенні. Відповідач [PERSON] , не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позивач позбавлена можливості переоформити документи, фінансово-особовий рахунок на квартиру, після смерті її матері [PERSON] . Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. 23.06.2023 року Ухвалою Білгород\~Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням її підготовчого розгляду. 24.04.2024 Ухвалою Білгород\~Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та призначений її розгляд по сутті справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом. Як вбачається з матеріалів справи та установлено судом, 11 травня 1992 матері позивача [PERSON] , Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської Ради народних депутатів міста Білгород-Дністровського було видано ордер на житлове приміщення №283 серії НФ на [PERSON] , склад сім`ї: [PERSON] донька, [PERSON] - донька, на право зайняття житлового приміщення, житловою площею 30,4 кв.м., як складається з двох кімнат ізольованої квартири за адресою: [ADDRESS] . У 2017 році відповідач [PERSON] зібрала свої речі та поїхала, куди не відомо, після від`їзду [PERSON] декілька разів дзвонила з різних номерів телефонів, при розмові не говорила де вона проживає. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, яке видане Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Серія [NUMBER] . Квартира за формою власності є неприватизованою. Судом встановлено, що згідно довідки з місця реєстрації, про склад сім`ї, виданої керуючим ОСББ «Южное» №304, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: головний квартиронаймач [PERSON] , яка знята з реєстрації у зв`язку із смертю [INFO] , донька [PERSON] , 1976 року народження, онук [PERSON] , 2002 року народження, онук [PERSON] , 2003 року народження, онук [PERSON] , 2011 року народження, донька [PERSON] , 1972 року народження. Однак, [PERSON] , 1972 року народження, не проживає в житловому приміщенні з 2017 року, без поважних причин про що складено Акт № 173 від 28.12.2022, засвідчений керуючим ОСББ «Южное» та підписаний сусідами, які також підтверджують факт не проживання [PERSON] в даному житловому приміщенні. Відповідач [PERSON] , не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться. Позивач просить застосувати норми права щодо захисту права власності, та вважає, що існують усі правові підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Нормативне обґрунтування Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до частини четвертої статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Ст.\~64\~ЖК України передбачено,\~що члени сім`ї\~наймача,\~які проживають\~разом з\~ним,\~користуються нарівні\~з наймачем\~усіма правами\~і несуть\~усі обов`язки,\~що випливають\~з договору\~найму жилого\~приміщення.\~Повнолітні члени\~сім`ї\~несуть солідарну\~з наймачем\~майнову відповідальність\~за зобов`язаннями,\~що випливають\~із зазначеного\~договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною першої\~статті 316 ЦК України\~встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1\~ст. 317 ЦК України). При цьому згідно\~статті 346 ЦК України\~право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). За змістом\~ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім`ї\~були\~відсутні\~з\~поважних причин\~понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього\~може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Ст. 72 цього Кодексу\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні. Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не\~проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців\~та відсутність поважних причин. У системному аналізі статей\~383,\~391 ЦК України\~та статей\~150,\~156\~у поєднанні зі\~статтею 64 ЖК України, слід дійти до висновку що положення статей\~383,\~391 ЦК України, а також ст.\~71,72 ЖК України\~передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності жилого приміщення, будинку, квартири тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей\~405,406 ЦК України, статей\~150,\~156 ЖК України\~регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. 24 грудня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 369/6361/15-ц, провадження № 61-7233св19 досліджував питання щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до вказаної постанови ВС зазначив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. При вирішенні спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно встановити факт відсутності особи у жилому приміщення понад шість місяців та поважність причин такої відсутності. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил\~ЦПК України\~щодо оцінки доказів. Суд має всебічно перевірити доводи сторін щодо поважності причин відсутності у жилому приміщенні понад зазначені у\~статті 71 ЖК України\~строки. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19) Верховний Суд зазначив, що вичерпного переліку поважних причин відсутності наймача або членів його сім`ї у житловому приміщенні житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил\~статті 89 ЦПК України\~щодо оцінки доказів. У ч.2 ст.7 Закону України\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні\~зазначено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. Положеннями ст.7 Закону України\~Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні\~закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи доказом, судом встановлено відсутність відповідача за місцем реєстрації більш п`яти років, що підтверджено матеріалами справи. Таким чином, встановивши, що відповідачка дійсно не проживає у даній квартирі понад встановлені чинним законодавством строки, більш п`яти років, оплату комунальних послуг не здійснює, та доказів того, що створені перешкоди для вселення відповідачки у вказану квартиру протягом останнього року матеріали справи також не містять, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved