Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

10 січня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов позов [PERSON] до Луцької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на кооперативну квартиру. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 січня 1983 року Виконавчим комітетом міської ради народних депутатів міста Луцька видано ордер № 60 [PERSON] з сім`єю у складі осіб: дружини [PERSON] , сина [PERSON] на право заняття двокімнатної кооперативної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Цей ордер видано на підставі рішення Виконавчого комітету міської ради народних депутатів міста Луцька № 82 від 26 лютого 1981 року. Довідкою ОСББ «Струмок 7» від 14 вересня 2020 року підтверджується, що балансова вартість спірної квартири становить 7\~800 гривень, перший внесок складає 500 гривень та був сплачений у 1981 році, залишок вартості квартири погашався рівними частинами до 1990 року. Державний кредит погашений повністю, станом на 14 вересня 2020 року в [PERSON] заборгованості перед кооперативом немає. У зв`язку з уточненням загальної площі спірної квартири була проведена технічна інвентаризація та виготовлений технічний паспорт від 08 січня 2024 року, відповідно до якого загальна площа кооперативної квартири становить 51,3 м?, з яких 28,3 м? - житлова площа; 23,0 м? - допоміжна (підсобна) площа. Позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на кооперативну квартиру в зв`язку з ліквідацією понад 25 років тому житлового кооперативу, що зумовлює необхідність звернення до суду з цим позовом. Квартира була надана позивачу в користування на підставі ордеру, а в подальшому [PERSON] , як член кооперативу, здійснив повну виплату пайових внесків, а тому правомірно набув право власності на це нерухоме майно. Аналіз норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що на момент набуття позивачем права власності на кооперативну квартиру законом не було передбачено обов`язкової державної реєстрації права власності. А тому наразі існує необхідність підтвердження права власності [PERSON] на спірну квартиру. На підставі наведеного позивач просить визнати за [PERSON] права власнсті на кооперативну квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 11 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Станом на 22 травня 2024 року відзив від відповідача Луцької міської ради до суду не надійшов. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 09 травня 2024 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що після отримання квартири він там постійно проживає разом зі своєю сім`єю, жодних переобладнань квартири, які б могли призвести до збільшення її площі, не здійснювалось. Представник позивача адвокат Пилипчук В. Ф. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] , яка є дружиною позивача, також просила позов задовольнити та підтвердила пояснення [PERSON] . Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Наведене підтверджується довідкою про доставку електронного документу, відповідно до якої Луцька міська рада отримала судову повістку в електронному кабінеті 16 травня 2024 року. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, заявою від 15 лютого 2024 року просить розгляд справи здійснювати без його участі. У цій же заяві [PERSON] повідомляє, що він не заперечує щодо задоволення позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Луцька 19 січня 1983 року видано ордер № 60 серія А громадянину [PERSON] , сім`я якого складається з трьох осіб, на право зайняття двокімнатної квартири загальною площею 28,59 м?, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ордер видано на підставі рішення Виконавчого комітету міської ради народних депутатів міста Луцька № 82 від 26 лютого 1981 року (а. с. 12). З копії\~довідки ОСББ «Струмок 7» від 14 вересня 2020 року встановлено, що будинок [ADDRESS] цегляний, багатоквартирний та введений в експлуатацію в 1981 році. Балансова вартість квартири [ADDRESS] у цьому будинку становить 7 800 гривень, перший внесок складає 500 гривень та був сплачений у 1981 році, залишок вартості квартири погашався рівними частинами до 1990 року. Державний кредит погашений повністю, станом на 14 вересня 2020 року в [PERSON] заборгованості перед кооперативом немає (а. с. 13). З копії\~технічного паспорту\~на об`єкт\~нерухомого майна\~ квартиру\~ [ADDRESS] встановлено,\~що загальна\~площа квартири\~становить 51,30 м? та\~складається з\~таких приміщень:\~коридор площею\~8,6\~м?,\~ванна кімната\~площею 2,8\~м?,\~санвузол площею\~1,3\~м?,\~кухня площею\~7,0\~м?,\~кімната площею\~17,2\~м?,\~кладовка площею\~0,5\~м?,\~кімната площею\~11,1\~ м?,\~лоджія 2,8\~м?.\~Також у\~технічному паспорті\~зазначено примітку\~про те,\~що загальна\~площа квартири\~збільшилась за\~рахунок уточнення\~підрахунку площі.\~Лоджія площею\~2,8 м? включена до загальної площі квартири на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 488 від 12 травня 2023 року (а. с. 16-18). Крім того судом досліджено інвентаризаційну справу № 2527 на об`єкт нерухомого майна багатоквартирний будинок [ADDRESS] . Згідно з планом другого поверху вказаного будинку квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат площею 17,3 м? та 11,1 м?. Відповідно до цього плану в квартирі також є коридор, ванна кімната, санвузол, кухня площею 7,1 м?, кладовка та лоджія. Порівняльний аналіз матеріалів інвентаризаційної справи та технічного паспорту, виготовленого 08 січня 2024 року на спірну квартиру, дає підстави для висновку, що конфігурація внутрішніх приміщень у квартирі не змінилась. Самочинної добудови чи переобладнань квартири, які б призвели до збільшення загальної площі цієї квартири судом не встановлено. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує норми законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, визначено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, враховуючи те, що права на нерухоме майно продовжували існувати після 01.01.2004, до даних правовідносин також підлягають застосуванню норми чинного ЦК України. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Статтею 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в силу ЦК України, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» за ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. За змістом ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до пп. 1 п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації прав на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, подається довідка житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, а також технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). Тобто, виходячи із викладеного вище, до набрання чинності ЦК України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року виникнення права власності на будинки, споруди та інше нерухоме майно не залежало від державної реєстрації, а наразі набуття права власності на кооперативну квартиру пов`язане лише з повним внесенням пайових внесків на квартиру. Як встановлено судом [PERSON] отримав ордер на вселення в спірну квартиру в 1983 році та в повному обсязі сплатив пайові внески державного кредиту до 1990 року. Вказані обставини свідчать, що [PERSON] набув право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент набуття права власності позивачем на спірну квартиру законодавством не була передбачена як обов`язкова видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати (ч. 1 та ч. 2 ст. 325 ЦК України). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved