Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

31 січня 2024 року адвокат Ничик А.В., звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до відповідача Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про припинення дії, яка порушує право, посилаючись на те, що позивачу належить на праві власності будинок по [ADDRESS] . При оформленні договору відчуження будинку позивач дізнався, що вказаний будинок знаходиться під забороною відчуження. Підставою накладення арешту була ухвала б/н від 13.09.2005 року видана Фастівським міськрайонним судом. Син позивача [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку та мав боргові зобов`язання, що стало підставою накладення арешту на вказаний будинок. На звернення до відділу ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції щодо надання відомостей про підстави накладення арешту чи заборони відчуження на вказаний будинок отримав лист де було повідомлено, що станом на 22.06.2023 рокузгідно даних ЄДРВП виконавчі провадження де стороною є позивач на виконанні у відділі не перебувають. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.02.2024 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. 04.03.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву де зазначено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження, згідно реєстраційного номеру 2388401 вносилися реєстраторомФастівської районної державної нотаріальної контори на підставі ухвали б/н від 13.09.2005 року виданої Фастівським міськрайонним судом. Вважають позов подано до неналежного відповідача та просять позов залишити без розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду представник позивача подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність та відсутність позивача. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав лист про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При дослідженні письмових матеріалів справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Мот.Слобідською сільською радою 10.10.1989 року, згідно рішення Фастівської районної ради № 125 від 11.07.1989 року, зареєстрованого Фастівським БТІ в книзі № 1, р.159. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, існує заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 2388401, зареєстровано 14.09.2005, реєстратором: Фастівська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала б/н 13.09.2005 року Фастівського міськрайонного суду. Згідно листа Фастівського міськрайонного суду Київської області № 05/09/889/24 від 29.01.2024 року по цивільній справі № 2-50/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (справа знищена згідно акту від 23.01.2013 року) було винесено ухвалу про закриття провадження по справі у зв`язку з відмовою позивача від позову. Згідно Довідки № 24.30-48/71512 від 22.06.23 року Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), перевіркою відомостей програмного забезпечення АСВП відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] де він є боржником у Фастівському відділі на виконанні не перебувають та не надходили. Згідно Довідки № 21540-11 від 22.05.24 року Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), перевіркою відомостей програмного забезпечення АСВП відкритих виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] , власника нерухомого майна, де він є боржником у Фастівському відділі на виконанні не перебувають та не надходили. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Накладення арешту на житловий будинок позивача [PERSON] перешкоджає йому розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де він є боржником відсутні, а тому у суду є всі підстави в знятті арешту з майна.

Outcome: approved