Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом - просить суд змінити розмір сгягуваних аліментів у сторону збільшення до 8309, 87 гривень в твердій грошовій сумі щомісячно, посилаючись на ту обставину, що остання є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , а відповідач його батьком. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2018 року у справі №607/21626/18, було частково задоволено вимогу позивачки та стягнено з відповідача кошти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму на дитирну відповідно віку, починаючи стягувати з 23.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час істотно змінився матеріальний стан стягувача аліментів, оскільки дитина виросла, син йде до школи і кому потрібно допомагати в навчанні, розвивати його здібності у вивченні іноземної мови, забезпечити фізичний розвиток записавши на спортивний гурток, а також змінитися витрати на харчування дитини та забезпечення його одягом, шкільним приладдям, предметами першої потреби і гігієни, й загалом існуючий рівень цін, котрий змінився з 2018 року та війна з рф, зумовлює ситуацію коли стягуваний розмір аліментів не забезпечує потреб дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просять вимогу задовольнити. Відвідач позов визнав частково - зазначив, що не заперечує щодо зміни стягуваних аліменітв у сторону збільшення до 2500 гривень щомісячно, посилаючись на те, що останній не може сплачувати аліменти у іншому розмірі , у зв`язку із існуючий розміром своєї заробітної плати та перебуванні на його утриманні непрацездатних осіб. Окрім цього зазначив, що періодично надає матеріальну допомогу на дитину, коли має можливість - орієнтовно раз на тиждень коли син проводить час з відповідачем, останній купує продукти, одяг за потребою, надає кишенькові гроші в сумі орієнтовно 150 гривень. Вислухавши пояснення учасників процесу, Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.11.2018 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі 607/21314/18. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.11.2018 року у справі 607/21626/18 стягнено з відповідача на коритсь позивачки аліменти на утримання сина дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму на дитирну відповідно віку, починаючи стягувати з 23.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування обставин, викладених в позові, [PERSON] зазначає, що На даний час істотно змінився матеріальний стан стягувача аліментів, оскільки дитина виросла, син йде до школи і кому потрібно допомагати в навчанні, розвивати його здібності у вивченні іноземної мови, забезпечити фізичний розвиток записавши на спортивний гурток, а також змінитися витрати на харчування дитини та забезпечення його одягом, шкільним приладдям, предметами першої потреби і гігієни, й загалом існуючий рівень цін, котрий змінився з 2018 року та війна з рф, зумовлює ситуацію коли стягуваний розмір аліментів не забезпечує потреб дитини. На підтвердження надала наступні докази: рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі 607/21314/18 від 27.11.2018 року; копію свідоцтва про народження дитини; копію заяви про зарахування сина до закладу освіти; копію власного паспорта; копію довідки про реєстрацію місця проживання дитини; розрахунок заборгованості стягуваних аліментів станом на 21.06.2022 року; відомості про застраховану особу з ПФУ на імя [PERSON] ; відомості з державного реєстру фо платників податків про суми доходів на 16.06.2022 року на імя [PERSON] ; Відповідач натомість пояснив, що не заперечує щодо зміни стягуваних аліменітв у сторону збільшення до 2500 гривень щомісячно, посилаючись на те, що останній не може сплачувати аліменти у іншому розмірі , у зв`язку із існуючий розміром своєї заробітної плати та перебуванні на його утриманні непрацездатних осіб. Окрім цього зазначив, що періодично надає матеріальну допомогу на дитину, коли має можливість - орієнтовно раз на тиждень коли син проводить час з відповідачем, останній купує продукти, одяг за потребою, надає кишенькові гроші в сумі орієнтовно 150 гривень. На підтвердження викладеного надав суду: довідку про доходи з ПрАТ Тернопільміськгаз від 12.02.2024 року; довідку з ПрАТ Тернопільміськгаз від 12.02.20234 року з інформацією про працевлаштування; довідку з управління соціальної політики про розмір соціальної допомоги малозабезпеченим сімм на імя матері [PERSON] та інформацію про застраховану особу з ПФУ на імя батька - [PERSON] ; виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на імя останнього, та копію його пенсійного посвідчення. Також надав копію власної медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворог; копій чеків на придбання продуктових та промислових товарів дитині. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Суд вважає доведеним істостну зміну майнового та сімейного стану позивачки у порівнянні із становищем на грудень 2018 рік - не може оминути увагою, що у пероід з 2018 по 2024 роки значно зріс рівень споживчих цін та життя в Україні, оскільки ця обставина є загальновідомою, й не потребує доказування за правилами ст. 82 ч.3 ЦПК України. Отакож не потребує доказування та обставина, що дитина з віком потребує значно більших витрат на навчання і розвиток, а також те, що існуючий в законі рівень прожиткового мінімуму, як на дитину, та і на дорослого, є виключно декларативною величиною, а фактично зазначені в законі суми можуть не дозволити людині хіба не вмерти, але не мають нічого спільного з реальним станом речей в економіці. Таким чином, з урахуванням викладеного та вимог ст.180, 182, 184. 192 СК України, приймаючи до уваги значне збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, матеріальне становище відповідача погіршення матеріального становища позивача та зміну її сімейного стану, часткове визнання позову відповідачем - Суд вважає, що відповідач має достатні можливості виконувати батьківські обов`язки по утриманню малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] на суму у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно (орієнтовно 25 % його середньомісячного доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому Суд вважає за можливе відступити від позиції висловленої пленумом ВСУ у пункті 23 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», про те, що аліменти в новому розмірі стягуються з дня набрання рішенням законної сили - мотивацією відступу Суд вважає ту обставину, що зміна розміру стягуваних аліментів є за своєю природою тим самим стягненням аліментів, проте в іншій сумі, відмінній від первісно визначеної, і є наслідком конкретної життєвої обставини, з наявністю та/або відсутністю якої норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правових відносин. При цьому суд не стягує аліменти за період зупинення провадження у справі у зв`язку з службою відповідача в складі ЗСУ.

Outcome: partial