Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

У вересні 2023 року ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» (далі по тексту Товариство) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 11149,81 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач проживає в будинку [ADDRESS] (далі по тексту Будинок) та є споживачем електричної енергії, яку їй постачає позивач. Кошти за спожиту електричну енергію [PERSON] не сплачує в повному обсязі, внаслідок чого станом на 28.08.2023 заборгованість за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на її ім`я, становить 11149,81 грн. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи\~проведено у їхній відсутності. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона підтримала свій позов. Причини повторної неявки відповідача невідомі, своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, вона не скористалась. Клопотань, які б свідчили про зацікавленість відповідача у розгляді справи, матеріали справи не містять. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить наступного висновку. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 (далі за текстом Закон), а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання. Встановлено, що позивач є постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Житомирської області. Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, укладеним між енергопостачальником і споживачем, який зобов`язаний дотримуватись вимог договору, нормативно-технічних документів (ст.58 Закону). За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст.714 ЦК України). До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, i не потребує двостороннього підписання паперової форми договоpy. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Відповідно до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою №312 від 14.03.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, споживач електричної енергії, окрім іншого, зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, між Товариством та [PERSON] ,\~що є\~побутовим споживачем\~електричної енергії\~в Будинку, укладений договір про надання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщений на офіційному сайті, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують її бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та її часткової оплати. Для проведення розрахунків Товариством на\~ім`я\~побутового споживача\~ [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Товариство, як постачальник електричної енергії, свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання електроенергії. Однак, відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань та не сплачує вартість спожитої електричної енергії вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем на загальну суму 11149,81 грн. Статтями 525-526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не здійснює оплату наданих їй послуг з постачання електроенергії, має заборгованість по оплаті вартості наданих позивачем та отриманих відповідачем послуг. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що послуги з надання електричної енергії [PERSON] не надавались або надавались неналежної якості або в кількості менший, ніж позивачем нараховані, стороною відповідача, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надано. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідач також не надала, документів, які підтверджують сплату боргу, матеріали справи не містять. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження існування заборгованості у відповідача за користування наданими послугами, а також враховуючи її позицію, яка не оспорила ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved