Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

21.03.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків (шкоди) у розмірі 30535,00 грн. та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , належить ТОВ «Гетманглобал».21.07.2023 року в м. Києві по вул.. Сім`ї Хохлових, 6 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Suzuki» д/н [NUMBER] . Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП. З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих в результаті ДТП, а також ремонту автомобілю, позивач звернувся до СТО ФОП [PERSON] . У результаті звернення позивачем було отримано рахунок № 240724/5126 від 24.07.2023 року на суму 30535,00 грн. Також, після проведення відновлюваного ремонту між позивачем та ФОП [PERSON] було складено акт виконаних робіт № 240724/5126 від 24.08.2023 року. Враховуючи викладене, представник позивача звертається до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму завданих збитків у розмірі 30535,00 грн. та судовий збір. Ухвалою Шевченківського районного суму м. Києва від 22.03.2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Судом встановлено, що ТОВ «Гетманглобал» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є власником транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2023 року по справі № 761/27437/23, відповідача [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. на користь держави. Вказана постанова набрала законної сили 10.10.2023 року. З копії рахунку № 240724/5126 від 24.07.2023 року, який було видано ФОП [PERSON] на замовлення позивача, вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 30535,00 грн. Відповідно до копії акту виконаних робіт № 240724/5126 від 24.07.2023 року, замовником ТОВ «Гетманглобал» було отримано роботу від виконавця ФОП [PERSON] на суму 30535,00 грн. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 Постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, відповідно до частини першої - третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази та перелік пошкоджень транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у випадку визначення збитків або розмірів відшкодування шкоди, проведення незалежної оцінки є обов`язковим. Порядок оцінки шкоди, яка заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, визначено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду Державного майна України 24-11-2003 № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395. Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам наведених законодавчих норм. Представником позивача не надано доказів, які саме пошкодження отримав автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , під час ДТП, не доведено причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженнями автомобіля та ДТП, а також того, що ремонтні роботи з відновлення автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , дійсно були необхідними для усунення тих пошкоджень, які були завдані саме внаслідок ДТП, яка сталася 21.07.2023 року, що впливає на розмір вартості відновлювального ремонту і розмір матеріального збитку. Враховуючи викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить висновку про відсутність наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача завданих збитків в розмірі 30535,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, а тому судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 3028,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed