Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з наведеним позовом, мотивуючи тим, що 28.09.2013 між нею та відповідачем укладено шлюб, який згідно рішення Івано-Франківського міського суду по справі 344/10429/18 від 22.10.2018 розірвано. Вона та відповідач є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням; не відвідував та не відвідує її вдома, у навчальному закладі; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не створює умов для отримання нею освіти; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідач, покладених законом на батьків обов?язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідача. У добровільному порядку відповідач аліменти не сплачував, навіть після рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, у зв?язку з чим у відповідача наявна багаторічна заборгованість Виключно після вступу до лав Сил ТрО у відповідача почали примусово стягувати борги за аліменти. Відповідач також намагався через суд виключити відомості про нього, як батька, з актового запису народження дитини, однак рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.11.2017 по справі N?344/6027/17 йому було відмовлено. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, враховуючи те, що відповідача самоусунувся він виконання батьківських обов`язків, його слід позбавити батьківських праві відносно [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення шлюбу не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, з не відомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. Представник третьої особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подала заяву, в якій просила розгляд справи призначити без їх участі. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. Як вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 12.05.2016 року сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Рішенням Івано-Франкіського міського суду від 27.11.2017 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - відмовлено (а.с.7-8). Рішенням Івано-Франкіського міського суду від 17.01.2018 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] аліменти в користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1 000 (одній тисячі) гривень до досягнення нею повноліття (а.с.9-10). 22.10.2018 року рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між [PERSON] до [PERSON] - розірвано. Малолітню доньку [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з матір`ю(а.с.6). Як вбачається з ухвали Івано-Франківського міського суду від 27.11.2018 року [PERSON] завдав тілесні ушкодження [PERSON] у вигляді закритого перелому кісток носа зі зміщенням уламків під кутом та без порушення функції носового дихання. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України на підставі ст.46 КК України в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження щодо нього закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрито (а.с.17-18). Рішенням Івано-Франкіського міського суду від 05.10.2020 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Івано-Франкіського міського суду від 17.01.2018 року та стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти в користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2218 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-13). Як вбачається з розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа 344/3722/20, сума зоборгованості по сплаті аліментів в [PERSON] станом на 01.07.2023 року становить 70 384,53 грн. (а.с.14). Відповідно до інформації про участь батьків у вихованні та навчанні дитини [PERSON] , [INFO] , виданої Навчально-реабілітаційним центром від 24.12.2014 року, батько [PERSON] , за час навчання дитини в закладі освіти з класним керівником не контактував, успішністю дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с.16). З довідки "144 виданої ТОВ "Медичний центр доктора Бубновського 10" вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на постійній основі проходить лікування/реабілітацію у ТОВ "Медичний центр доктора Бубновського 10" у м.Івано-Франківськк, починаючи з 02.09.2022 року. Батько дитини [PERSON] за весь час не відвідував лікувального закладу, самостійно дитину не приводив та не забирав, лікуванням/реабілітацією дитини жодного разу не цікавився (а.с.16, зворотна сторона). Як вбачається з довідки №1430 від 21.08.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Мініципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади, за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Незалежності 146/33 зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.18 зворотна сторона). Відповідно до довідки №5199 від 26.08.2020 року про місце реєстрації та склад сім"ї встановлено, що по [ADDRESS] до складу сім"ї (зареєстрованих )входять [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.30). Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до п.5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.121-125). Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.2,3 ст.ст. 150, 164,180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно ст. 166 СК України, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також усі обставини даної справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для застосування крайнього заходу впливу на відповідача - позбавлення його батьківських прав щодо його доньки [PERSON] , [INFO] , а тому дана позовна вимога підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 1073,60 судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 164, 180-183, 191 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141 ЦПК України,

Outcome: approved