Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

11.01.2024 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що 15.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір позики за яким позивач надав відповідачу у борг кошти у розмірі 10 000 доларів США, про що було складену розписку, [PERSON] зобов`язувався повернути позику до 15.10.2022 року. Проте взяте на себе зобов`язання відповідач не виконав, що і стало причиною звернення позивача із вказаним вище позовом до суду, в якому він просить \~стягнути на його користь кошти передані [PERSON] в розмірі 10 000 доларів США. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.01.2024 було відкрито провадження. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, до суду адвокат Кравченко О. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вмоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд, прийшов наступного висновку. Судом встановлено, що і підтверджується матеріалами справи, що 15.10.2014 року, відповідач отримав від позивача у позику\~10 000 Доларів США, що підтвердужується борговою розпискою (а.с.9). Як встановлено, позивач виконав умови договору позики надавши відповідачу позику, однак відповідач порушив умови договору позики, шляхом невиконавши зобов`язання щодо добровільного поверення отриманих коштів у борг у встановлений догором строк. У зв`язку з не виконанням зобов`язань за договором позики, та розпискою, відповідач, станом на 10.01.2024 перед позивачем має заборгованість на загальну суму\~382 235 грн. (10 000 дол. США х курс валют 38, 2253 грн за 1 долар США = 382 235) (а.с.8, 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~сторона\~зобов`язана\~довести ті обставини,\~на які вона посилається як на підставу своїх\~вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Виходячи з положень ч. 2 ст. 1047 ЦК України, допускається пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, провадження № 61-4560 св 21. Враховуючи викладене та вирішуючи спір в межах заявлених позивних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 15.10.20214 року у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США. Судові витрати по справі на підставі ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved