Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що заявник уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №97, який в подальшому рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 27.04.2023 було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 27.04.2023 було визначено, що діти проживають разом з батьком та перебувають на його вихованні. Заявник вважає, що встановлення факту самостійного виховання батьком дітей повинно бути юридично зафіксоване, адже в подальшому можуть виникати питання щодо оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитей, які виховуються тільки одним з батьків, а також щодо переміщення дітей без документального оформлення згоди матері, яка не проживає разом з ними, а отже, має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні Ухвалою суду від 15.05.2024 року в зазначеній справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Дана ухвала надсилалась заінтересованій особі по справі. В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Представник заінтересованої особи - Органу опіки та піклування Трускавецької міської ради подала заяву про розгляд справи без їхньої участі та при ухваленні рішення покладається на дуцмку суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2023 року, який в подальшому рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 27.04.2023 справа № 457/455/23 було розірвано, що підтверджується копією рішення, яке знаходиться в матеріалах справи. У даному шлюбі у них народились двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, про встановлення яких фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає справи. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018 р. прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наведені у цій заяві обставинами підтверджують, що факт, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Встановлення факту перебування малолітній дітей на самостійному вихованні і догляді заявника потрібно з метою захисту прав та інтересів дітей та прав заявника як батька. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе. Згідно витягу за №421 від 09.05.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, то [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] разом зі своїми неповнолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] . Згідно акта обстеження умов проживання здійсненого начальником органу опіки та піклування Трускавецької міської ради від 13.05.2024 року вбачається що за адресою: [ADDRESS] , дійсно проживають Заявник та його неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] . Згідно вказаного акту для виховання та розвитку дитей створені всі належні умови проживання. Діти забезпечені всім необхідним, а саме житлом, в якому є електро -, газо -, водопостачання та водовідведення, наявна техніка, меблі, сезонний одяг, діти мають окремі місця для сну та все необхідне для повноцінного розвитку та виховання. Згідно довідки № 171 від 10.05.2024 виданої СЗШ № 3 м. Трускавця, вбачається, що [PERSON] , батько [PERSON] , [INFO] , учня 2-А класу та [PERSON] , [INFO] , учениці 5-Б класу, бере участь у шкільному житті дітей, цікавиться їх успіхами, бере участь у їх вихованні. Підтримує зв`язок з класними керівниками та вчителями школи, відвідує батьківські збори. Діти завжди охайні та доглянуті, пропусків занять без поважної причини не мають. Згідно з характеристики засновником ТзОВ «Фрутіна», [PERSON] призначений директором даного товариства від 24.05.2017 року, тому фінансово спроможний самостійно утримувати неповнолітніх дітей. Викладені вище обставини підтверджують факт самостійного виховання дітей батьком. Враховуючи вищенаведене, та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для забезпечення прав дітей, тому суд вбачає підстави для задоволення вимоги про встановлення факту самостійного виховання батьком малолітніх дітей підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved