Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

В січні\~ 2024 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. 26.06.2019 року [PERSON] уклав із Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі Первісний кредитор чи АТ «Ідея Банк») Кредитний договір №\~ Р29.13026.005417895\~ від 26.06.2019 року. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ» чи/або Позивач) укладено Договір факторингу № 07072023 (далі по тексту Договір Факторингу), відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором Р29.13026.005417895\~ від 26.06.2019 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] перейшло\~ до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором\~ № Р29.13026.005417895\~ від 26.06.2019 року, в сумі 17 299,90 грн., з яких: 5 286,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 1 451,17 грн. - заборгованість за відсотками;\~ 10 562,16 грн. заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1 Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідно Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього Договору. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним Договором. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 07.07.2023 року Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] \~ має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № Р29.13026.005417895\~ від 26.06.2019 року\~ в розмірі 17 299,90 грн. 05.08.2019 року [PERSON] \~ уклав із товариством з обмеженою відповідальністю\~ «Фінансова компанія\~ «Центр фінансових рішень»\~\~ (надалі\~ Первісний кредитор чи\~ ТОВ «ФК» ЦФР») Кредитний\~ договір\~ № 3824071722 від 05.08.2019 року, а\~ також\~ отримав\~ примірник\~ Кредитного договору\~\~ та\~ погодив\~\~ отримати\~\~\~ шляхом\~\~\~ роздрукування\~ з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК» ЦФР». 13.12.2022 року між TOB "ФК "ЦФР" та товариством з\~ обмеженою відповідальністю\~ «Фінансова компанія\~ "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення прав вимоги № 20221213 у відповідності до умов якого, TOB "ФК "ЦФР" передає (відступає) TOB ФК "ЄАПБ" за плату, а TOB "ФК "ЄАПБ" приймає належні TOB "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між TOB "ФК "ЦФР" і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення Портфеля Заборгованості за цим Договором, TOB "ФК "ЄАПБ" заміняє TOB "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників та набуває прав грошових вимог TOB "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників за кредитними договорами, укладеними між Позичальником та TOB "ФК "ЦФР" Додатку № 1 до Договору відступлення прав вимоги № 20221213 від 13.12.2022 року ТОВ "ФК"ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] \~ в сумі 5 261,11 грн., з яких: 2 614,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 208,09 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 2 438,89 грн.- сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн.- сума заборгованості за пенею. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ "ФК "ЦФР" гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. Згідно з умовами\~ Кредитного\~ договору\~\~ Позичальник зобов`язується\~ повернути\~ Кредит,\~ сплатити проценти за корситування Кредитом\~\~ та виконати інші\~ зобов`язання в\~ повному обсязі у строки і на умовах передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним Договором. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 13.12.2022 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] \~ має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 3824071722\~ від 05.08.2019 року в сумі\~ 5 261,11 грн. Просили суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за Кредитним договором № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року в\~ розмірі\~ 17 299,90 грн., з яких: 5 286,61 грн. -заборгованість за основним боргом; 1 451,17 грн. - заборгованість за відсотками; 10 562,12 грн. заборгованість за комісіями та за Кредитним договором\~\~ № 3824071722 від 05.08.2019 року\~ в\~ розмірі\~ 5 261,11 грн., з яких: 2 614,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу 208,09 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 2 438,89 грн.- сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн.- сума заборгованості за пенею, також понесені судові витрати. В разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження призначений розгляд справи за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до\~ [PERSON] \~ здійснювати за відсутністю представника Позивача, і увипадку неявки в судові засідання Відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а. с. 1-5 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від\~ 22.01.2024 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а.с. 50) та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 23.01.2024 року\~ судом\~ було\~\~ здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ (а.с. 55). 16.02.2024 року за вх. № 9135 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області відомості щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача (а.с. 56). Згідно отриманої інформації, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 19.06.1979 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від 19.02.2024 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до\~ [PERSON] про\~\~ стягнення заборгованості. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання у справі на\~ 25.03.2024 року (а.с. 57-58). 22.03.2024 року\~ судове\~ засідання по справі, в\~ зв`язку з\~ неявкою відповідача\~ та відсутністю відомостей про\~ його\~\~\~ належне сповіщення, було відкладено\~\~ на 16.05.2024 року\~\~ (а.с. 61). В судове засідання позивач ТОВ «ФК «ЄАБП» свого представника не направив, звертаючись до суду з позовною заявою, в прохальній її частині, представник [PERSON] просила суд в разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження, призначений розгляд справи за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] здійснювати за відсутністю представника позивача, і у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів ( а. с. 4, зворотня\~ сторона ). Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України. Однак, на адресу суду повернулися поштові конверти без вручення, причина повернення вказана працівниками пошти, за закінченням терміну зберігання (а.с. 60,64). Так, вся коресподенція з суду направлялася на адресу відповідача\~ за адресою його реєстрації, відповідно до отриманої судом інформації з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання (перебування). Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-якому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У разі відсутності адресата (будь кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Отже, судом були застосовані всі заходи для сповіщення відповідача про розгляд цивільної справи. Верховний Суд неодноразово зазначав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі\~ Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б ). Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву позивача. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Як зазначено вище, представник позивача скористувалася своїм правом, визначеним в ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. 16 травня\~ 2024 року судом було ухвалено проводити розгляд справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Встановлено, що 26.06.2019\~ року між\~ акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~ [PERSON] було укладено Договір кредиту та страхування\~ № Р29.13026.005417895\~ (а.с. 6)\~ та\~ паспорт\~ споживчого\~\~ кредиту (а.с. 7). Відповідно до умов договору, банк відкриває клієнту банківський рахунок та надає клієнту кредит, а Клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту Для Вас, сума кредиту 12 482,00 грн., процентна ставка та тип, % річних 15,5 змінювана, строк кредиту 36 місяців. (п. 1 п.п. 1.1-1.4). Строк дії Договору до 26.06.2022 року. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № 29096000749901 (IBAN [NUMBER] ), відкритий у банку відповідно до Графіку викладеного в Додатку\~ № 1 до\~ даного Договору (п. 1 п.п.1.6. Договору). Банк надає кредит клієнту для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 12 482.00 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дві грн. 00 коп.) гривень на рахунок № 29092000100133 позичальника, який відкритий в AT «ОТП Банк», МФО 300528, та\~ позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 2 480,00 гривні, згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього договору. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» в AT «Ідея Банк» № 26500300013978 через транзитний рахунок, відкритий в AT «Ідея Банк» (п. 1 п.п. 1.7. Договору). Відповідно\~ до п. 1 п.п. 1.8 змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9,5% збільшена на маржу банку в розмірі\~ 6 %. Відповідно до п. 2 договору, нанесенням власноручного підпису під цим договором страхувальник (застрахована особа) акцептує оферту ПрАТ «Страхова компанія\~ Уніка життя», від імені якого діє страховий агент, та укладає договір добровільного страхування життя № Р2913026.005417895 від 26.06.2019 року\~ для клієнтів акціонерного товариства «Ідея Банк», який є «договором приєднання», згідно ст. 634 Цивільного кодексу України та складається з наступних невід`ємних частин: частини 1 «Основні умови» ДСЖ, що зазначена у п. 2.1 цього договору, та Частини 2 «Загальні умови» ДСЖ затвердженої страховиком форми (оферта), яка містить всі істотні умови, передбачені ст. 16. Закону України «Про страхування», та розміщена на офіційному веб-сайті страховика, з якими страхувальник погоджується, шляхом підписання цього договору.Відповідно до п. 3 договору, нанесенням власноручного підпису під цим договором, клієнт: акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, які зберігаються на офіційному сайті банку. Підтверджує, що в день укладення цього договору у відділенні Банку або кредитного посередника, за його вибором, йому надано ДКБОФО та тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; підтверджує своє місце праці та розмір середньомісячного доходу; погоджується з тим, що ДКБОФО та тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, графік щомісячних платежів є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови. Підтверджує, що ознайомлений з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Засвідчує, що до укладання цього договору йому банком надана інформація в повному обсязі, яка зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та він ознайомлений з нею. Підтверджує і засвідчує, що банком надано для порівняння різні пропозиції щодо кредитування з метою прийняття клієнтом обґрунтованого рішення. Підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним банку є повною та достовірною у всіх відношеннях і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації; що можуть статися, не пізніше ніж через 3 банківських дні від настання таких змін. Доручає банку вважати наведений у цьому договорі свій власноручний підпис зразком обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в Банку. Відповідно до п. 3 договору, нанесенням власноручного підпису під цим договором, клієнт: акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, які зберігаються на офіційному сайті банку. Підтверджує, що в день укладення цього договору у відділенні Банку або кредитного посередника, за його вибором, йому надано ДКБОФО та тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; підтверджує своє місце праці та розмір середньомісячного доходу; погоджується з тим, що ДКБОФО та тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, графік щомісячних платежів є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх умови. Підтверджує, що ознайомлений з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Засвідчує, що до укладання цього договору йому банком надана інформація в повному обсязі, яка зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та він ознайомлений з нею. Підтверджує і засвідчує, що банком надано для порівняння різні пропозиції щодо кредитування з метою прийняття клієнтом обґрунтованого рішення. Підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним банку є повною та достовірною у всіх відношеннях і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації; що можуть статися, не пізніше ніж через 3 банківських дні від настання таких змін. Доручає банку вважати наведений у цьому договорі свій власноручний підпис зразком обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в Банку. Доданий Паспорт споживчого кредиту до Договору\~ кредиту та страхування від 26.06.2019 року ( а. с. 7 ). Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, надав позичальнику [PERSON] \~ грошові кошти, про що свідчать ордера-розпорядження\~ (а.с. 9). Встановлено, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, відповідач має заборгованість, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості. 05.08.2019 року [PERSON] подав до\~ товариства з обмеженою відповідальністю\~ «Фінансова компанія\~ «Центр фінансових рішень»\~ заяву про приєднання\~ до\~ умов\~\~\~\~ отримання кредитів та інших\~ послуг\~\~\~\~ від ТОВ\~ «ФК» ЦФР»\~ та\~ заяву\~ № 3824071722 від 05.08.2019 року\~\~ на\~ отримання\~ кредиту\~\~\~ від\~ ТОВ\~ «ФК`ЦФР», підписанням\~ якої\~ підтвердив згоду, що ця\~ заява\~ разом з умовами\~ отримання\~\~ кредитів та\~ інших\~ послуг\~ від\~ ТОВ\~ «ФК» ЦФР»\~\~ становлять кредитний договір між ТОВ\~ «ФК» ЦФР»\~ та\~\~ відповідачем, як\~ позичальником, а\~ також\~ отримав примірник\~ Кредитного\~\~ договору\~ та\~ погодив\~\~ отримати\~\~\~ шляхом\~\~\~ роздрукування\~\~\~ з веб-сайту кредитодавця www.kreditmarket.ua умови отримання кредитів від ТОВ «ФК» ЦФР» (а.с. 19). Відповідно\~ до\~ Умов\~ отримання\~ кредитів та інших\~ послуг\~ від ТОВ «ФК»\~ ЦФР»\~ умови\~ разом із\~ заявою\~ про приєднання із\~ заявою\~ на\~ отримання кредиту\~ становлять кредитний\~ договір. Таким чином, між [PERSON] \~\~ та ТОВ «ФК «ЦФР» було укладено кредитний договір№\~ 3824071722\~ від 05.08.2019 року.\~\~ Крім того, відповідач підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4071722 та Заяву-анкету на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР»(а.с. 20). В п. 4,5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» викладено Інформацію щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника. Сума кредиту\~ становить 10240,00 грн. Строк, на який надається кредит - 36 місяці. Щомісячні проценти\~ 2,99%\~ від суми кредиту. Реальна\~\~ річна\~ процентна ставка\~ - 87,79 %. Пунктом 6 передбачено\~ порядок\~\~ повернення кредиту: кількість\~ та розмір платежів, періодичність внесення. Відповідно до абз.2 п.8 Паспорту кредиту, Споживач має право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до абз.6,7 п.8 Паспорту кредиту, Підписанням Позичальник підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних них умов кредитування та підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які можуть бути, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Однак, в порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про що свідчить наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно з ч. 3 ст. 6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак, під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим, ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в строк, встановлений договором, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визнані умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних cиcтeм, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Стаття 1048 частина 1 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданогозабезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Отже, підписання\~ Договору\~ кредиту\~ та\~ страхування № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року та кредитного договору № 3824071722 від 05.08.2019 року свідчить про те, що відповідачу всі умови\~ даних\~ договорів\~ були\~ цілком зрозумілі і він\~ вважає їх справедливими по відношенню до нього. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18). Отже, відповідач підписуючи вищевказані Договори, прийняв та погодився з його умовами.\~ 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»\~\~ було укладено Договір факторингу № 07072023\~ (а.с. 14-15). Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2 Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладення цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 5.1\~ Договору\~\~\~ права\~ вимоги\~ вважаються\~ такими,\~ що перейшли\~ від Клієнта\~ до Фактора\~ в\~ день підписання\~\~ відпорного\~ Реєстру Боржників, за умови\~ виконання Фактором\~ зобов`язань\~ передбачених п. 4.1 цього Договору. Згідно\~ наявної\~\~ в\~ матеріалах справи\~ копії платіжної інструкції № 19913 від 11.07.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ»\~ сплатило\~ за відступлення\~\~ прав\~ вимоги за Договором\~ факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року\~ АТ «Ідея Банк» п`ятнадцять\~ мільйонів\~ триста\~ тисяч\~ гривень 00 копійок (а.с.16),\~ тобто виконав\~\~\~\~ свої\~\~ зобов`язання за договором факторингу в повному обсязі. За таких обставин, до\~\~ ТОВ «ФК «ЄАПБ» починаючи з 07.07.2023 року відповідно до договору факторингу № 07072023\~\~\~ перейшло право за кредитним\~ договором\~ № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та\~ [PERSON] , що підтверджується в матеріалах справи копією витягу з Реєстру Боржників № 3. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 3 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до\~ [PERSON] в сумі 17 299,90 грн., з яких: 5 286,61 грн. - заборгованість за основним боргом; 1 451,17 грн. - заборгованість за відсотками; 10 562,12 грн. - заборгованість за комісіями (а.с. 13). Встановлено, що відповідач своїх зобов`язань за договором № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30.11.2023 року заборгованість становить 17 299,90 грн., відповідно до довідки-розрахунку заборгованості (а.с. 12). Крім того, 13.12.2022 року між TOB "ФК "ЦФР" та товариством з\~ обмеженою відповідальністю\~ «Фінансова компанія\~ "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення прав вимоги № 20221213, у відповідності до умов якого, ТОВ "ФК "ЦФР" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "ЦФР" права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК "ЦФР" і Боржниками (Портфель Заборгованості). Згідно п. 1.2. Договору відступлення прав вимоги, внаслідок передачі (відступлення Портфеля Заборгованості за цим Договором, TOB "ФК "ЄАПБ" заміняє TOB "ФК "ЦФР" у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників та набуває прав грошових вимог TOB "ФК "ЦФР" за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 20221213 від 16.12.2022 року ТОВ "ФК"ЄАПБ" набув права грошової вимоги до відповідача\~\~ [PERSON] \~ за Кредитним договором\~ № 3824071722 від 05.08.2019 року в сумі 5 261,11 грн., з яких: 2 614,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 208,09 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 2438,89 грн .- сума заборгованості за щомісячними відсотками; 0,00 грн.- сума заборгованості за пенею. Згідно п. 6.2.3. Договору відступлення прав вимоги, Права Вимоги переходять до ТОВ «ФК «ЄАПБ» з моменту підписання сторонами цього Договору, після чого ТОВ "ФК "ЄАПБ" стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "ЦФР" умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Згідно п. 3.1. Договору відступлення прав вимоги, ТОВ "ФК "ЦФР" гарантує, що йому належить Право Вимоги за Портфелем Заборгованості до Боржників, зазначених у Реєстрі Боржників. Встановлено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 р. у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитороа не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу, який прийняв права вимоги до боржників, в тому числі і відповідача за Договорами факторингу не повернуті, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В порушення вищезазначених вимог закону та умов вищевказаних\~ договорів, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Оскільки отримані суми за вищевказаними договорами не були повернуті відповідачем, позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача на його користь 5 286,61 грн. - заборгованість за основним боргом за Кредитним договором\~ № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року та в\~ розмірі 2 614,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу за\~ Кредитним договором № 3824071722 від 05.08.2019 року, а тому такі вимоги в цій частині є цілком обгрунтованимита такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості\~\~ за\~ Кредитним договором\~ Кредитним договором\~ № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року в сумі 1 451,17 грн. - заборгованість за відсоткам\~ та\~ заборгованості\~ Кредитним договором № 3824071722 від 05.08.2019 року в\~ розмірі\~\~ 208,09 грн. - сума заборгованості за річними відсотками, а також\~ 2 438,89 грн.- сума заборгованості за щомісячними відсотками, то суд зазначає з цього приводу наступне. Відповідно наявного в матеріалах справи Кредитного договору\~ № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019\~ року та Кредитного договору № № 3824071722 від 05.08.2019 року, останні містять умови, що за користування кредитними коштами, позичальник сплачує відсотки, з розміром яких (реальною\~ річною\~ процентною ставною )\~ погодився відповідач підписуючи вищевказані Кредитні договори, однак з урахуванням не виконання взятих не себе зобов`язань, останній має заборгованість зі сплати процентів, що відображено в наявних розрахунках заборгованості, які надані з боку позивача. До того ж, суд звертає увагу, що в правових позиція Верховного Суду зазначено про відсутність підстав для визнання договорів недійсними, зокрема, пунктів договору щодо нарахування процентів за користування кредитом та відсутність порушень зі сторони кредитодавця вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», що відображено в постановах від 12.01.2022р. у справі № 524/5556/19, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, від 09.09.2020 р. у справі № 732/670/19, від 28.04.2021 р. у справі № 234/7160/20, від 10.06.2021 р. у справі № 234/7159/20, від 18.06.2021 р. у справі № 234/8079/20. Волевиявлення сторони щодо підписання договору свідчить, що особа, яка погоджується укласти договір, отримала всі необхідні відомості для прийняття рішення про погодження умов договору. Згідно ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Однак, умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що відсотки нараховані попереднім кредитором, з боку позивача з моменту отримання права вимоги до відповідача, не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, відсотки нараховані у відповідності до умов вищевказаних договорів, розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. До того ж, підписуючи заяву про приєднання\~ до\~ умов\~ отримання кредитів та інших\~ послуг\~ від ТОВ\~ «ФК» ЦФР» та\~ заяву\~ № 3824071722 від 05.08.2019 року\~\~ на\~ отримання\~ кредиту\~ від\~ ТОВ\~ «ФК`ЦФР», підписанням\~ якої\~ останній підтвердив згоду, що ця\~ заява\~ разом з умовами\~ отримання\~\~ кредитів та\~ інших\~ послуг\~ від\~ ТОВ\~ «ФК» ЦФР»\~\~ становлять кредитний договір між ТОВ\~ «ФК» ЦФР»\~ та\~ ним, підписав Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 2821189, в якому у п. 6 визначено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. З вказаного порядку повернення ( п. 6 Паспорт кредиту ) вбачається, що дійсно за термін на який надається кредит ( 36 місяців ) з 05.08.2019 року по 29.07.2022 року, кредитор повинен повернути кредит в розмірі 10240 грн. ( отриманий кредит ), сплатити за вказаний період річні проценти в розмірі 11,99%\~ від суми\~ боргу за договором\~ та щомісячні проценти в розмірі 2,99\~ грн. від суми кредиту. З боку відповідача не було надано суду доказів тому, що останнім було виконано умови кредитного договору та сплачено за час користування кредитними коштами річні проценти та щомісячні в повному обсязі. Крім того, як зазначено вище, умовами Кредитного договору № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року передбачено, що процентна ставка за користування кредитом коштами становить 15,5 % річних. З боку відповідача не було надано суду доказів тому, що останнім було виконано умови кредитного договору та сплачено за час користування кредитними коштами річні проценти. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість\~\~ за відсотками\~\~ в сумі 1 451,17 грн.\~ за Кредитним договором\~ № Р29.13026.005417895 від 26.06.2019 року.,\~\~ заборгованість\~\~ за\~\~ річними\~ відсотками\~\~\~ в сумі 208.09\~ грн. та\~\~ заборгованість\~\~\~ за\~ щомісячними\~\~ відсотками в\~ сумі 2 438,89 грн. за Кредитним договором № 3824071722 від 05.08.2019 року, які нараховані у відповідності до умов вказаних договорів, які визначені за спільною згодою та не були сплачені відповідачем. Стосовно вимог позивача\~ в частині стягнення з відповідача 10 562,12\~ грн. - сума заборгованості за\~ комісіями за Кредитним договором № 3824071722 від 05.08.2019 року, то такі вимоги є також такими, що підлягають задоволенню, оскільки умовами вищевказаного кредитного договору, з якими погодився відповідач, визначено, що наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором: пеня подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми прострочення, - за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів. В свою чергу, з боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, а також доказів виконання умов вищевказаних договорів та їх сплати, як і не надано контррозрахунку нарахованих з боку позивача сум. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі № 757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.». Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості є такими, що підлягають задоволенню з урахуванням вищенаведеного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»). Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» були понесені судові витрати у сумі 2684,00 гривень, які документально підтверджені ( а. с. 48 ). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені при зверненні до суду у вищевказаному розмірі. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved