Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 4165493680,\~згідно з яким кредитодавець зобов`язувався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.1.1. Договору). Крім того, позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 5247099, який є невід`ємною частиною цього договору (п.1.3. Договору). Всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» (п. 2.1. Договору). Відповідно до умов Паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику було надано грошові кошти в сумі 71\~617 грн. 00 коп. на 12 місяців зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 3,45 % від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. 17.12.2021 року права вимоги за вказаним Кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу № 1712221. Відповідно до умов цього договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 1712221 від 17.12.2021 року АТ «Таскомбанк» є новим кредитором відповідача за Кредитним договором № 4165493680 від 29.06.2021 року з усіма наступними додатками та змінами. Про зміну кредитора відповідач був повідомлений. Разом з тим, відповідач умови кредитного договору не виконував, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернув. Отже, оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, станом на 05.09.2023 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 113\~357 грн. 21 коп., що складається із суми заборгованості по тілу кредиту (а т.ч. прострочена) 59\~681 грн. 35 коп., заборгованості по річним процентам (в т. ч. прострочена) 12 грн. 57 коп. та заборгованості по щомісячним процентам ( в т. ч. прострочена) 53\~663 грн. 29 коп. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 4165493680 від 29.06.2021 року станом на 05.09.2023 року у загальному розмірі 113\~357 грн. 21 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача разом з позовною заявою подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.11.2023 року позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, було передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2024 року прийнято позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, до розгляду та відкрито провадження у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до\~норм ст. 280 ЦПК України\~ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 29.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 4165493680, згідно умов якого позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 71\~617 грн. 00 коп. на 12 місяців зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 3,45 % від суми кредиту. Матеріалами справи\~підтверджено,\~що відповідач отримав від позивача обумовлені укладеним між сторонами кредитним договором кредитні кошти у сумі 71\~617 грн. 00 коп. на споживчі цілі в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 29.06.2021 року по 05.09.2023 року. Дана виписка має статус первинного документа, у відповідності до вимог Переліку типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а у зв`язку із чим є належним, допустимим та достатніми доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами. Судом також встановлено, що 17.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено Договір факторингу № 171221, відповідно до якого АТ «Таскомбанк» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування, а останнє зобов`язується відступити АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Згідно із п. 2.3 вищевказаного договору факторингу відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк» відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2 до цього договору, але не раніше оплати АТ «Таскомбанк» суми зазначеної у п. 3.1. договору, після чого АТ «Таскомбанк» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договорами поруки. Сторони підписують Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно п. 3.1. цього договору. Підписаний сторонами та скріплений печатками Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору. На виконання вимог п. 3.1 Договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 року, АТ «Таскомбанк» сплатив ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 833437008 від 17.12.2021 року. Також згідно акту-прийому передачі документів від 20.12.2021 року до вказаного договору факторингу позивач, як фактор, прийняв від первісного кредитора документи за кредитним договором щодо позичальника [PERSON] , РНОКПП:\~ [NUMBER] ,\~номер кредитного\~договору 4165493680, дата кредитного договору 29.06.2021 року. Таким чином, ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «Таскомбанк» права вимоги за Кредитним договором № 4165493680 від 29.06.2021 року, укладеним із [PERSON] . Із матеріалів справи також вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4165493680 від 29.06.2021 року, станом на 05.09.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить у загальному розмірі 113\~357 грн. 21 коп., що складається із суми заборгованості по тілу кредиту (а т.ч. прострочена) 59\~681 грн. 35 коп., заборгованості по річним процентам (в т. ч. прострочена) 12 грн. 57 коп. та заборгованості по щомісячним процентам ( в т. ч. прострочена) 53\~663 грн. 29 коп. Оскільки товариство наполягає на тому, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, кредитну заборгованість не погашає, то суд доходить висновку, між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Разом із тим щодо суб`єктного складу таких правовідносин ч. 3 ст.1079 ЦК України\~визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Зокрема, у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~визначено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Згідно з п. 5 ч. 1\~ст.\~1\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. За п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг є фінансовою послугою. В даному випадку матеріали справи містять як вказаний договір факторингу з додатками у вигляді акту прйиому передачі документів кредитного договору щодо позичальника, яким є відповідач по справі, так і повідомлення позичальнику про заміну кредитора у такому зобов`язанні. Суд вказує, що навіть при умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Таким чином, суд вважає, що позивач має прав вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до приписів ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до приписів ч.1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів за вказаними договорами Відповідачем підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладених договорів виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитних договорах, та сплачувати відсотки за користування такими кредитами. Перевіривши надані Позивачем розрахунки та узявши до уваги умови кредитних договорів, суд вважає доведеним обставину порушення Відповідачем умов таких кредитних договорів в частині своєчасного повернення сум отриманих кредитів та своєчасної сплати нарахованих за користування такими кредитними коштами відсотків у встановлені кредитними договорами терміни. Матеріали справи не містять будь-яких доказів сплати позичальником вказаної заборгованості за кредитом. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 05.09.2023 року у загальному розмірі 113\~357 грн. 21 коп., що складається із суми заборгованості по тілу кредиту (а т.ч. прострочена) 59\~681 грн. 35 коп., заборгованості по річним процентам (в т. ч. прострочена) 12 грн. 57 коп. та заборгованості по щомісячним процентам ( в т. ч. прострочена) 53\~663 грн. 29 коп. Суд також зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved