Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

В.о. генерального директора КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» Поліщук Н. звернулася із позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» 15212 грн 87 коп. боргу за надані послуги теплопостачання з березня 2021 року по лютий 2024 року та інфляційне збільшення 6702 грн 43 коп. Також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн; 3% річних в розмірі 1396,38 грн та пеню в розмірі 1699,26 грн за вказаний період. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , будучи власницею квартири [ADDRESS] та споживачем послуг теплопостачання, вчасно не сплачувала кошти за надані послуги теплопостачання в добровільному порядку, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання в розмірі 15212 грн 72 коп. Ухвалою суду від 27.03.2024 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст.\~279\~Цивільного процесуального\~кодексу\~України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Згідно з ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання та платником за вказані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 23.03.1999. Послуги з централізованого опалення житлового будинку [ADDRESS] надаються КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа». В квартирі, в якій проживає споживач [PERSON] , засобів обліку не встановлено. Нарахування плати за надання вказаних послуг проводиться згідно з тарифами, затвердженими рішенням виконкому міської ради №321-16 від 29.09.2017. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовлялася від надання послуг КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа». Із довідки про заборгованість, долученої до матеріалів справи, вбачається, що відповідач за період з березня 2021 року по лютий 2024 року за надані послуги оплату вносила нерегулярно. Отже, свої обов`язки щодо оплати за надані КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» послуги з теплопостачання відповідач належним чином не виконує. Відповідно до наданого розрахунку боргу по особовому рахунку на ім`я [PERSON] № 2685-0 загальна сума боргу за період з березня 2021 року по лютий 2024 року - 15212 грн 72 коп. Відповідач, як споживач, плату за послуги з теплопостачання сплачує нерегулярно, своїми діями порушуючи зобов`язання щодо оплати комунальних послуг. Згідно з п.5 ч.2. ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Як відзначив у постанові у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 Верховний Суд України, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч.6 ст.19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 за №630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно із статтею 536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) дійшла висновку, що «у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних. Розраховуючи суму штрафних санкцій, суд погоджується з визначенням боргових періодів, окреслених позивачем, а саме - з 01.03.2021 по 21.03.2024. При розрахунку за допомого ІПС «Ліга:Закон» зазначених сум штрафних санкцій, зокрема пені, суд враховує суму заборгованості за борговий період 01.03.2021 по 21.03.2024 та вважає, що пеня, яка підлягає стягненню з відповідача становить 1699,26\~грн. Інфляційне збільшення за вказаний період становить 6702,43\~грн та 3% річних, згідно з ст.625 ЦК України за період з 01.03.2021 по 21.03.2024 становить 1396,38 грн. Отже, суд, здійснивши проведення розрахунку пені, 3% річних, інфляційних витрат дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Суд також враховує, що належним чином повідомленою відповідачкою про розгляд справи, не ставилось питання про зменшення розміру зазначених витрат та не доводилась їх неспроможність. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач, як споживач, плату за послуги з теплопостачання сплачує не в повному обсязі, своїми діями порушуючи зобов`язання щодо оплати комунальних послуг, що є підставою для стягнення із неї суми заборгованості за надані послуги теплопостачання у розмірі 15212 грн 72 коп., а також пені за борговий період 01.03.2021 по 21.03.2024\~ в розмірі 1699,26 грн, інфляційного збільшення в розмірі 6702,43 грн та 3% річних, згідно з ст.625 ЦК України за період з 01.03.2021 по 21.03.2024 в розмірі 1396,38 грн. Таким чином, відповідач в порушення зазначених вимог не виконує свій обов`язок щодо сплати коштів за послуги теплопостачання, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем. Отже, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3028,00 гривень судового збору.

Outcome: approved