Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

16.01.2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Гірко П.А. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третіми особами залучені Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська І.Е., Харківська міська рада, і просить суд визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] , [INFO] , тривалістю у 3 місяці, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2826, позивач є власником 1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 29,2 кв. м., загальною площею 47,2 кв. м. Разом з тим, інша 1/2 частина вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло належала [PERSON] , [INFO] , яка доводиться рідною бабою позивачу. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] є відповідач [PERSON] , яка є рідною дочкою [PERSON] і матір`ю позивача. Позивач про смерть баби не знала, оскільки в цей час вже постійно проживала в Сполучених Штатах Америки. Мати позивача через погані стосунки про цей факт також не повідомляла. 24.02.2023 року розпочалося повномасштабне вторгнення рф на територію України, активні бойові дії (особливо на території міста Харкова та Харківської області). У зв`язку з цим, позивач, не зважаючи на сімейні непорозуміння, забрала свою матір до себе в Сполучені Штати Америки (задля збереження її життя та здоров`я). Саме в період перебування у своєї дочки (позивача по справі) відповідач повідомила останній, що [INFO] померла баба. Крім того, відповідач додатково повідомила, що бабуся [PERSON] залишила заповіт, відповідно до змісту якого належна їй частина квартири [ADDRESS] заповідається позивачу по справі. На підтвердження цього відповідач передала позивачу оригінал відповідного заповіту [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаніною Г.Б. за реєстровим № 1719. Таким чином, про складення [PERSON] зазначеного вище заповіту, як і про її смерть, позивач обізнана не була. Позивач є спадкоємцем лише п`ятої черги за законом. Водночас, як вже зазначалось, відповідач є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] . Відтак, позивач, не знаючи про існування заповіту, вважала, що в будь-якому випадку не матиме права на спадкування після своєї баби [PERSON] . Однак, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса від 23.11.2023 року за № 45/01-16, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у прийнятті спадщини після померлої бабусі - [PERSON] . З огляду на викладене, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Призначено підготовче засідання. Клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гірко Петра Артемовича про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінську Ілону Едуардівну надати суду: відомості про те, хто звертався із заявою про прийняття спадщини, або відмову від спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померлої [INFO] , актовий запис про смерть №7327. 21.02.2024\~року ухвалою\~Жовтневого районного\~суду м.\~Харкова підготовче\~провадження у\~цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~26.03.2024\~року у\~цивільній справі\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~Приватний нотаріус\~Харківського міського\~нотаріального округу\~Харківської області\~Ліпінська Ілона\~Едуардівна про\~визначення додаткового\~строку на\~прийняття спадщини,\~залучено в\~якості третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~-\~ Харківську міську раду (місцезнаходження: 61003, м. Харків, пл. Конституції, буд. 7). У судове засідання 08.05.2024 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Гірко П.А. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у підготовче та судові засідання не з`явилася, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Треті особи - приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська І.Е. та представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не сповістили. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №7327 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 10.08.2023 року (а.с.27). 29.09.2021 року [PERSON] , [INFO] , подала приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінській І.Е. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , надавши відповідне свідоцтво про народження (а.с.77-81), 29.09.2021 року заведена спадкова справа (а.с.87-89) 22.11.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. також отримана від [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) заява, якою остання приймає спадщину після смерті бабусі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] і залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гришаніною Г.Б. 20.07.2001 року за реєстровим №1719, яким належну на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] [PERSON] заповідає [PERSON] , 1980 року народження, що підтверджується заявою та копією заповіту. Заяву про прийняття спадщини підписано 11.10.2023 року [PERSON] в окрузі Лейк, штат [PERSON] , США де встановлено її особу за паспортом США та перевірені відповідні документи про зміну її прізвища [PERSON] на [PERSON] (а.с.19, 57-62). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2826, [PERSON] також є власником 1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.20-24). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2023 року за № 45/01-16 приватним нотаріусом ХМНО Ліпінською І.Е. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у прийнятті спадщини після померлої бабусі [PERSON] , оскільки спадкоємець [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала постійно з померлою за однією адресою та не подавала заяв про прийняття спадщини у передбачений законом строк (а.с. 25). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Згідно ч. 1, п.п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно з п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Виходячи зі змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У постанові від 28.03.2022 року по справі №750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту викладені правові позиції також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №642/2539/18-ц, від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, від 28.10.2019 року у справі №761/42165/17, від 06.06.2018 року у справі №315/765/14-ц. З 2020 року у всьому світі із початком пандемії\~COVID-19 в багатьох державах були повністю або частково призупинені міжнародні пасажирські перевезення, в тому числі і в США, що є загальновідомим фактом. Крім того Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні запроваджено воєнний стан з 5:30 год. 24.02.2022 року. З огляду на досліджені докази, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 08.10.2021 року. У вказаний законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріуса відповідач [PERSON] . Про існування заповіту на ім`я позивача [PERSON] позивач дізналась вже після того, як сплинув строку на прийняття спадщини, оскільки постійно проживає в США та має паспорт США, і звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, підписаною нею 11.10.2023 року також в США, яка отримана нотаріусом лише 22.11.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку. Враховуючи наведені обставини, а саме віддаленість місця проживання позивача, яке знаходиться в США, факт прийняття спадщини спадкоємцем за законом і необізнаність позивача про наявність заповіту на її ім`я, враховуючи принцип свободи заповіту, а також відсутність письмової згоди спадкоємця, яка прийняла спадщину, на подання позивачем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, суд вважає причини пропуску строку позивачем на подання такої заяви поважними і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Отже суд вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). На підставі викладеного та

Outcome: approved