Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на його користь 3\~200,00 грн та, у випадку задоволення позову, судові витрати покласти на відповідачку. Обґрунтування позовних вимог. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що 24.01.2024 о 08 год 25хв по [ADDRESS] відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Mercedes-Benz A180", реєстраційний номер [NUMBER] , забезпеченого ПрАТ Княжа Вієнна Іншуранс груп" за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-214835555, під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу "БАЗ А07924", реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу. Постановою Жидачівського районного суду Львівської області в справі про адміністративне правопорушення №443/175/24 від 16.02.2024, яка набрала законної сили, відповідачку [PERSON] визнано винуватою у вчиненні вказаної вище ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Також згідно із заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування про виплату ПрАТ Княжа Вієнна Іншуранс груп" від 09.02.2024 розмір страхового відшкодування позивачу, як власнику транспортного засобу "БАЗ А07924", реєстраційний номер [NUMBER] , згідно із наданими документами внаслідок ДТП, складає 11 083,13 грн, без врахування франшизи в розмірі 3 200 грн. 20.02.2024 ПрАТ Княжа Вієнна Іншуранс груп" було здійснено виплату страхового відшкодування за вищевказаним випадком в сумі - 11 083,13 грн без врахування суму франшизи у розмірі 3 200 грн. 19.03.2024 мною в порядку досудового врегулювання відповідачці рекомендованим поштовим відправленням було направлено претензію-попередження про відшкодування в добровільному порядку франшизи в розмірі 3 200 грн, яку згідно із роздруківкою Укрпошти, відповідачка не отримала. Процесуальні рішення постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 26.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.05.2024 /а.с.21-22/. Розгляд справи по суті відбувся 21.05.2024 за відсутності сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Чорненький Я.Б., подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав вказаних у позові та просить їх задовольнити, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності та визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5\~статті 268 ЦПК України\~зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 21.05.2024, є дата складення повного тексту судового рішення 22.05.2024. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~реєстрацію транспортного\~засобу [NUMBER] \~від 05.06.2021\~ [PERSON] \~є власником\~транспортного засобу\~марки БАЗ А07924, реєстраційний номер [NUMBER] /а.с.7-8/. Постановою Жидачівського\~районного суду\~Львівської області\~від 16.02.2024\~по справі\~№443/175/24\~встановлено,\~що [PERSON] \~24.01.2024\~о 08\~год 25\~хв в\~с.\~Бережниця по\~вул.\~Шевченка,\~50,\~керуючи автомобілем\~марки Mercedes\~Benz\~A180,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~не вибрала\~безпечної швидкості\~руху,\~щоб мати\~змогу постійно\~контролювати його\~та безпечно\~керувати ним,\~не була\~уважною,\~не стежила\~за дорожньою\~обстановкою,\~щоб відповідно\~реагувати на\~її зміни,\~у результаті\~на слизькій\~ділянці дороги\~ втратила\~керування та\~ здійснила\~зіткнення з\~транспортним засобом\~БАЗ,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~який рухався\~у зустрічному\~напрямку.\~Своїми діями\~порушила вимоги\~п.2.3\~«б»,\~12.1\~Правил дорожнього\~руху. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 605, 60 грн. Вказана постанова набрала законної сили 27.02.2024 /а.с.9-10/. Згідно з заявою щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування між потерпілим [PERSON] і страховиком ПрАТ УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» було досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 11\~083,13 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі розрахунку AUDATEX № 24-0929089 та з урахуванням передбаченого розміру франшизи 3\~200 грн, застосування коефіцієнту фізичного зносу (за наявності) та інших вимог, що передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /а.с.11/. Відповідно до квитанції про оплату №1512728232814 [PERSON] було зараховано відшкодування згідно страхового акту №240000929089 від 20.02.24 у розмірі 11\~083,13 грн /а.с.12/. 19.03.2024 позивачем [PERSON] було надіслано відповідачці [PERSON] претензію-попередження, згідно з якою останній просить добровільно відшкодувати франшизу у розмірі 3 200 грн, яка передбачена у страховому полюсі і яка відповідно до чинного законодавства не підлягає відшкодуванню йому страховиком, а має бути відшкодовано відповідачкою, як страхувальником, особисто /а.с.13/. Згідно з квитанцією засобу зв`язку «Укрпошта» дана претензія не була скерована відповідачці /а.с.14/. Відповідно до трекінгу засобу зв`язку «Укрпошта» конверт із вкладенням повернувся за зворотньою адресою із відміткою: «Закінчення встановленого терміну зберігання» /а.с.14-15/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 частини першої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. У відповідності до п.12.1. ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи, суд виходить з того, що у відповідності до п.36.6 ст.36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. При цьому суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 04.07.2018 у справі № 755/18006/15, 12.12.2018 у справі № 758/2356/17-ц, згідно з якою володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. 19.03.2024 позивач звертався до відповідачки із вимогою про добровільне відшкодування шкоди (франшизи), згідно якої просив [PERSON] відшкодувати франшизу в розмірі 3\~200 грн. Доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку матеріали справи не містять, тому за наведених обставин, позивач має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України. Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з викладеного, а також беручи до уваги визнання відповідачкою позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно із статтею 133 ЦПК України, судовий збір включено до складу судових витрат. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З врахуванням вищенаведеного та зважаючи на те, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті слід повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією від 25.04.2024 № 0340-2534-4494-4425, а з відповідачки в користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 605,60 грн.

Outcome: approved