Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Рух справи 29.11.2023 до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла вказана заява, датована 21.11.2023, за підписом заявника - [PERSON] , в якій він просить суд: - Оголосити [PERSON] [INFO] громадянку України, місце народження: м. Архангельськ росія, - померлою; - Оголосити [PERSON] [INFO] , громадянку України, місце народження: м. Маріуполь, - померлою; - Днем смерті [PERSON] [INFO] громадянки України, місце народження: м. Архангельськ росія , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим; - Днем смерті [PERSON] [INFO] , громадянки України, місце народження: м. Маріуполь, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 04.12.2023 відповідну заяву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. 23.01.2024 відповідна справа з супровідним листом Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.01.2024 надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично заяву передано судді по реєстру 02.02.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14.02.2024 за вказаною заявою відкрито окреме провадження у справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.04.2024. Протоколом автоматичного визначення присяжних від 16.02.2024 для розгляду даної справи визначено присяжних Мельник О.І., Москаленко О.В. У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці (у зв`язку з госпіталізацією), 11.04.2024 судове засідання не відбулось та було перенесено на 23.05.2024. У судове засідання, призначене на 23.05.2024, з`явилась заявник, якому оголошувався склад суду та роз`яснювалось право на відвід. Відводів складу суду не заявлено. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Обґрунтування заяви В заяві вказується, що у місті Маріуполі проживала мати заявника [PERSON] [INFO] , громадянка України, місце народження: м. Архангельськ, росія. Зазначається, що документами, що підтверджують родинні відносини з заявником є свідоцтво про народження [PERSON] серія [NUMBER] , видане 27.05.1976. Зі слів заявника, також у місті Маріуполі проживала його сестра [PERSON] [INFO] , громадянка України, місце народження м. Маріуполь. При цьому, вказується, що документами, що підтверджують родинні відносини з заявником є: свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 08.07.1969 та свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] , видане 30.12.1997. В заяві звертається увага на те, що після 24.02.2022, внаслідок широкомасштабного наступу та агресії російської федерації проти України військові російської федерації із застосуванням зброї, військової техніки, артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів здійснили вторгнення в Україну. При цьому, місто Маріуполь обстрілювалось ракетами, артилерійськими снарядами, та наносились авіаційно-бомбові удари, місто опинилось у облозі, зник зв`язок, світло тощо. Заявник вказує, що він зі своєю родиною: дружиною, матір`ю та сестрою, а також родиною їхніх знайомих [PERSON] ховалися у приватному будинку по [ADDRESS] . Усього їх було 7 осіб. Зі слів заявника, 14.03.2022 в період з 12 до 13 сталося пряме влучення снаряду у будинок по [ADDRESS] , внаслідок якого загинули: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Заявник звертає увагу на те, що він з дружиною і ще 2 особи з родини [PERSON] знаходилися у іншій частині будинку та всі хто знаходилися у вказаному будинку та вижили після обстрілу, отримали поранення різних ступенів ушкодження. У заяві наголошується, що внаслідок пожежі, що почалася в будинку, почали вибухати автомобілі, що знаходилися у поруч з будинком. Як вказує заявник, усю ніч будинок по [ADDRESS] - горів, ніяких останків загиблих родичів не залишилося. Зазначається, що 16.03.2022 донька заявника за допомогою волонтерів організувала їх виїзд з міста Маріуполя. Заявник зауважує, що 17.03.2022 опинившись у м. Запоріжжя, він одразу звернувся до поліції з заявою щодо загибелі його матері [PERSON] та його сестри [PERSON] [INFO] . В подальшому, як стверджує заявник, він дізнався що [PERSON] зверталася у березні 2022 року з приводу обстріла будинку та загибелі осіб до начальника Маріупольського РУП ГУНП в Донецької області. Як вказується в заяві, з початку березня м. Маріуполь перебуває в тимчасовій окупації, та на території міста Маріуполь не працюють державні органи. Заявник стверджує, що його матір та його сестра загинули за вказаних обставин, але, він не може отримати свідоцтва про їх смерть. При цьому, у заяві наголошується, що визнання оголошення фізичних осіб - [PERSON] та [PERSON] , померлими необхідно заявнику для отримання свідоцтв про смерть та в подальшому має істотне значення для реалізації цілої низки прав, оформлення спадщини тощо. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Вбачається, що заявник - [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] (копія свідоцтва про народження від 27.05.1976 серії [NUMBER] , а.с. 10). Також, слід констатувати, що заявник - [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , її батьками також є [PERSON] , [PERSON] (копія свідоцтва про народження від 08.07.1969 серії [NUMBER] , а.с. 11). В подальшому, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » - у зв`язку з укладенням [INFO] шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 30.12.1997, серії [NUMBER] (а.с. 12). Заявником до заяви долучено копії: паспорту громадянина України [PERSON] [INFO] , (паспорт [NUMBER] виданий 06.01.2001 Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області; місце реєстрації: [ADDRESS] ; а.с. 13-15), довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] (а.с. 16); паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , (паспорт [NUMBER] виданий 14.04.1998 Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, місце реєстрації: [ADDRESS] ; а.с. 17-22); довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] та картки платника податків [PERSON] (а.с. 23). За повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 201/14713/23/10347/2024 від 18.02.2024 (а.с. 65), інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2020 по 19.02.2024 громадянином України [PERSON] , [INFO] , у Базі даних не виявлено, щодо інформації про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2020 по 19.02.2024 громадянином України [PERSON] , [INFO] , вбачається, що остання виїжджала з Запоріжжя 19.09.2021 та повернулась 21.09.2021. З наданої відповіді Державної податкової служби України № 2682/5/99-00-12-04-01-05 від 21.02.2024 (а.с.72-74), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , отримувала доходи в І кварталі 2022 року (а.с. 74), інших відомостей до суду не надано. На а.с. 87 міститься відповідь Департаменту інформатизації МВС, зі змісту якої вбачається наступне: «…станом на 29.02.2024 за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості стосовно [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Архангельськ (рф), та [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Маріуполь, відсутні.» За змістом листа Національної поліції України від 29.02.2024 (а.с. 90), відомості щодо притягнення до кримінальної, адміністративної відповідальності, наявності/відсутності судимості та перебування у розшуку громадянок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - відсутні. Відповідно до наданої довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ДМС України, [PERSON] , [INFO] , з 03.02.1993 по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , з 19.05.1998 по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 96). В матеріалах справи міститься відповідь Пенсійного фонду України (а.с. 101-103) з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному правління як одержувач пенсії, а також житлової субсидії за спеціальним механізмом; [PERSON] , [INFO] , на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії та інших виплат не перебуває. Також, до матеріалів справи долучено копії: паспорту [PERSON] (а.с. 7); довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру щодо [PERSON] (а.с. 8); картки платника податків та довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] (а.с. 9); заяви [PERSON] до начальника Маріупольського РУП ГУНП в Донецької області (а.с. 24); листа НП ГУ Національної поліції України в Запорізькій області Запорізьке районне управління поліції відділі поліції № 3 від 02.08.2022 (а.с. 25); листа слідчого управління Головного управління національної поліції в Запорізькій області № 5503/6/05 2022 від 01.09.2022 (а.с. 26); фотоматеріалів (а.с. 27-28). У судовому засіданні 23.05.2024 судом було допитано свідка [PERSON] (колишню дружину заявника), за змістом показів якої 14.03.2022 між 12 та 13 год дня особи, які на той час мешкали у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , серед яких: сама свідок, заявник ( [PERSON] ), мати заявника - [PERSON] та сестра заявника - [PERSON] , почули літак і розбіглися в різні частини будинку. Та частина будинку, в яку побігли [PERSON] та [PERSON] , за мить внаслідок влучання снаряду була повністю знищена, інша частина будинку, де перебували свідок та заявник, була значно пошкоджена. Свідок опинилась під завалами будинку, звідки їй допомогли вибратись сусіди. Внаслідок авіаудару загорілись автівки, які стояли поряд з будинком, вогонь з них перейшов на залишки будинку внаслідок чого рештки будинку до ранку наступного дня було повністю знищено. Зі слів свідка, за таких обставин можливості вижити у [PERSON] та [PERSON] не було. На зв`язок з того часу вони не виходили. Вказаний свідок надала покази під присягою та будучі попередженою про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, в т.ч. за введення суду в оману. Оцінюючи покази свідка, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідок безпосередньо не заінтересований в справі і підстав для обмови у неї не встановлено, її покази не суперечать іншим матеріалам справи. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 1 ст. 46 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років (а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців) у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина (див. постанову Верховного Суду від 26.02.2024 у справі № 686/9938/23, провадження № 61-15733св23). Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. На підставі Указу Президента України № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 В Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, вся територія Маріупольського району Донецької області включена до переліку громад, які перебувають в тимчасовій окупації з 15.03.2022. Разом з тим, слід врахувати, що після початку бойових дій в Україні, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України м. Маріуполь був зоною активних бойових дій та піддавався численним обстрілам, що є відкритою, публічною інформацією, яка не підлягає доведенню. За свідченнями заявника та свідка ( [PERSON] ), [INFO] в будинку по [ADDRESS] , де на той час перебували, зокрема, зокрема, заявник ( [PERSON] ), свідок ( [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] влучив снаряд, будинок було зруйновано, сталася пожежа, внаслідок чого будинок повністю знищено. Частину будинку, в якій перебували під час авіаудару [PERSON] та [PERSON] знищено одразу, зі слів свідка, можливості вижити у осіб, які там знаходились, не було. Оскільки станом на день розгляду заяви по суті відсутні відомості про місце перебування [PERSON] , [PERSON] , судом встановлено обставин їх зникнення безвісти за обставин, що загрожували їм смертю та дають підставу припускати її загибель у зв`язку з воєнними діями, суд дійшов до висновку про задоволення заяви та оголошення матері заявника - [PERSON] , [INFO] , та сестри заявника - [PERSON] , [INFO] , - померлими. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно з ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Частиною 2 статті 308 ЦПК України встановлено, що після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. За змістом ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Статтею 48 ЦК України встановлено, що у разі, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Згідно з ст. 309 ЦПК країни у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved