Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

13.12.2023 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у сумі 21 885 грн. 56 коп. з підстав неналежного виконання зобов`язань зі сплати за надані послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 01.06.2017 по 30.11.2023 він надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 31885 грн. 56 коп., яку відповідачем сплачено не було. З 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір № 600550107 про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. 02.10.2021 на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води. Відповідно до діючого законодавства та умов вищевказаного договору, споживачі зазначених послуг мають вчасно оплачувати отримані послуги. Відповідач не оплатила дані послуги у встановлені законодавством строки, в зв`язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 31885 грн. 56 коп., яка не погашена станом на день пред`явлення позову. Позивач просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2147 грн. 20 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2023 року. відкрито провадження у цій справі, встановлений її розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам визначений строк для надання заяв по суті спору. 16.02.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Дічко В.С. надійшла заява про застосування строку позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.06.2017 року по 31.12.2020 року та відмовити в задоволенні в цій частині позовних вимог. 26.02.2024 року від представника позивача концерну «Міські теплові мережі» надійшли заперечення на заяву про застосування строку позовної давності, в яких остання зазначила, що відповідач частково сплачувала в спірний період заборгованість, крім того в Україні було встановлено карантин безперервно з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року, а також у відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559,681, 728, 786, 1293 цього кодекс продовжуються на строк його дії. У зв`язку з вкладеним вважає, позовні вимоги обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню. 13.03.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що у довідці про заборгованість наведені незрозумілі математичні розрахунки, а тому вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог, не надано обґрунтованого розрахунку заявленої суми до стягнення, а отже вимоги позивача є необґрунтованими. Крім того, представник відповідача просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог за період з 01.06.2017 року по 31.12.2020 року. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в запереченнях просила розглядати справу за відсутності представника та позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що з позовом відповідач не згодна повністю та просить відмовити в задоволенні позовних вимог, або застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. Концерн «Міські теплові мережі» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п. 2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо. (п. 2.2 Статуту) Згідно п. 1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг. Відповідно ч.7 ст.14 до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 ст. 13 цього Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Пунктом 3 Розділу VI цього Закону передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. 02.10.2021 на офіційному веб-сайті Концерну «Міські теплові мережі» опубліковано типовий індивідуальний договір про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води. Тому, з 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з теплової енергії, послуги гарячої води №600550107. Судом встановлено, що Концерн «МТМ» надавав відповідачу [PERSON] , яка є власником квартири за адресою: [ADDRESS] з 07.04.2010 року, послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води у період з 01.06.2017 по 30.11.2023. Відповідно до довідки-розрахунку Концерну «МТМ» щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води заборгованість відповідача за період з 01.06.2017 по 30.11.2023 складає 31885 грн. 56 коп. Квартира за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого опалення Обов`язок Споживача сплачувати за комунальні послуги закріплений у\~Житловому кодексі України\~(ст. 67, 68). Відсутність між сторонами договору на надання послуг централізованого опалення не є підставою для несплати за надані Концерном «МТМ» послуг, оскільки обов`язок оплати випливає з Закону. Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідача, як споживача послуг є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно до\~ст. 901 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. На підтвердження вартості надання послуг та отримання таких споживачем, Концерн «МТМ» надав розрахунки заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритого на [PERSON] та довідки, згідно яких відповідачу нараховано заборгованість з оплати за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання води за період з 01.06.2017 по 31.10.2021 у розмірі 24067,96 грн., та за період з 01.11.2021 по 30.11.2023 у сумі 7817,60, що в загальній сумі складає 7817 грн. 60 коп.. Відповідно до статей\~66,\~67,\~162 ЖК України\~за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Стаття 526 ЦК України\~визначає, що зобов`язанням, підстави виникнення яких були передбачені в\~ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог\~ЦКУ, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено порядок оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язанням або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Доказів на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру станом на час розгляду справи відповідачами не надано. Заперечень з боку споживачів на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на адресу концерну не надходило. У порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за період з 01.06.2017 року по 30.11.2023 року, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. З огляду на те, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за послуги відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по повному погашенню заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог. Разом із тим, відповідачем під час розгляду справи було заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Вирішуючи дану заявлену вимогу відповідача, суд враховує наступне. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Згідно з статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (дані правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51)). Позивачем заявлені вимоги за період з 01.06.2017 р. по 30.11.2023 р., з якими він звернувся до суду 13.12.2023 р. 30 березня 2020 року Верховна Рада прийняла закон № 540-IX (набрав чинності 02.04.2020), який продовжив низку процесуальних та інших строків (зокрема, позовну давність) на строк дії карантину, який закінчився в липні 2023 р. З урахуванням зазначеного, застосуванню підлягає строк позовної давності, щодо платежів, які мали бути сплачені до 2 квітня 2017 року. Дана правова позиція міститься і в постанові Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2022 р. по справі № 336/686/21. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позивач із заявленими вимогами звернувся в межах строку позовної давності, відтак заявлені відповідачем вимоги про застосування наслідків пропуску строку позовної давності необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2147,20 гривень.

Outcome: approved