Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

22.03.2024 до суду надійшов зазначений позов, у якому позивачка вказує, що 07 червня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Вказує, що подружні відносини фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер. Мають з відповідачем зовсім різні погляди на життя. Проживати однією сім`єю не видається їй можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Рішення про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Позивачка, посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 18, 110, 112, 113, 115 СК України, ст. ст. 4, 95, 174, 175, 276 ЦПК України, просить суд : -розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 червня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 26; -залишити прізвище набуте у шлюбі; -розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. 27.03.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судовий розгляд справи по суті призначено на 23.04.2024. Сторони про відкриття провадження та про визначену судом дату розгляду справи належним чином повідомлені, на що вказують поштові відправлення ( а.с. 15, 16, 22, 23) та надіслані судом смс повідомлення у додаток « Вайбер (Viber)» ( а.с. 17, 18, 24, 25). Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. Станом на час розгляду справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін до суду не надходило. 23.04.2024 судовий розгляд справи не відбувся та був відкладений на 21.05.2024 за заявою відповідача ( а.с. 19-20). З огляду на зазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходив за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки викладену у позові, за відсутності відзиву, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , 07 червня 2014 року уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Володарського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 26. Після укладення шлюбу позивачка стала носити прізвище « [PERSON] » ( а.с.7). Подружжя має спільного сина - [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві позивачка зазначає, що подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства вони не ведуть. Шлюб має формальний характер. Подружжя має різні погляди на життя, за характерами вони не сходяться. Проживання однією сім`єю не здається їй можливим та суперечить їхнім інтересам. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і ту обставину, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейні відносини, небажання сторін примиритися, суд вважає, що причини, що спонукають подружжя наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як чоловіка так і дружини. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі - 1211,20 гривень, отже з відповідача на користь позивачки стягуються судові витрати у розмірі судового збору, визначеного державою для розгляду справ даної категорії.

Outcome: approved