Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

25.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просила оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , що мешкав за адресою: [ADDRESS] . А також, просила датою оголошення [PERSON] , [INFO] , що мешкав за адресою: [ADDRESS] померлим вважати день набрання рішенням суду законної сили. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проходив військову службу на посаді старшого матроса військової частини [NUMBER] . Приймав безпосередньо участь у бойових діях та виконував бойові завдання із захисту Батьківщини. Останній раз на зв`язок з матір`ю [PERSON] , [PERSON] виходив 29.03.2022 року перебуваючи в м.Маріурполь Донецької області, та з цього часу зв`язку із ним немає. Далі на адресу заявника прийшло повідомлення про смерть [PERSON] за № 1/1136 від 08.04.2022 року від [INFO] , що її син [PERSON] загинув [INFO] на території Донецької області. Однак, згодом надійшло повідомлення № 1/2248 від 23.06.2022 року від [INFO] , що [PERSON] , [INFO] вважається зниклим безвісті у місті Маріуполь з 12.04.2022 року під час вогневого зіткнення з супротивником, у зв`язку із чим, заявник звернулась з письмовою заявою до Міністерства оборони та [INFO] про надання інформації на підставі яких документів було визнано її сина померлим, а потім зниклим безвісті. У своїй відповіді [INFO] зазначив, що сповіщення відбувалось на підставі повідомлення командира військової частини [NUMBER] . Згідно відповіді командування військової частини [NUMBER] , станом на 09.12.2023 року до військової частини [NUMBER] та [NUMBER] підтвердженої інформації про загибель [PERSON] або передачу його тіла країною агресором в порядку передачі тіл загиблих захисників України не надходило. Оголошення [PERSON] померлим необхідно для отримання відповідної грошової компенсації, яка виплачується родинам загиблих військовослужбовців, а також оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. Представник зацікавленої особи військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. В судове засідання представник зацікавленої особи військової частини [NUMBER] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. Крім цього, представник зацікавленої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.1991 року, виданого виконавчим комітетом Каланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.02.1994 року виданого виконавчим комітетом Каланчакської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] проходив військову службу на посаді старшого матроса військової частини [NUMBER] . Листом від 08.04.2022 року за № 1/1136 від [INFO] , [PERSON] було повідомлено про те, що її син старший матрос в/ч [NUMBER] , [PERSON] загинув [INFO] на території Донецької області. В свою чергу, згідно повідомлення [INFO] за №1/2248 від 23.06.2022 року заявника [PERSON] повідомлено про те, що її син [PERSON] , [INFO] вважається зниклим безвісті у місті Маріуполь з 12.04.2022 року під час вогневого зіткнення з супротивником. Також, згідно листа командира військової частини [NUMBER] за №\~724/875 від 10.12.2023 року, станом на 09.12.2023 року до військових частин [NUMBER] та [NUMBER] підтвердженої інформації про загибель [PERSON] або передачу його тіла країною агресором в порядку передачі тіл загиблих захисників України не надходило. За фактом зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] , відомості були внесені до ЄРДР №12022162150000445 від 17.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України [PERSON] , що підтверджено Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, про місце перебування [PERSON] немає відомостей протягом двох років. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої\~статті 306 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя\~статті 46 ЦК України). Статтею 47\~ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5\~\~від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. На цьому також наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Звернувшись із заявою про визнання [PERSON] померлим, заявниця [PERSON] зазначала, що рішення суду їй необхідне для реалізації права на оформлення спадщини та отримання виплат, передбачених законодавством. Враховуючи викладене, необхідно зазначити, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій\~статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Також, суд вважає за доцільне роз`яснити заявниці, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Частиною 7 статті 294 ЦПК України передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved