Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

У жовтні 2023 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просила оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця [PERSON] , померлим з [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, заявник вказує, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , який у лютому 2003 році поїхав на заробітки до м. Брянськ російської федерації і з того часу відомостей від нього не надходило. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2005 року у справі № 2-1032, яке набрало законної сили 17 жовтня 2005 року, [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 21 лютого 2003 року. 07 грудня 2007 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] . За поясненнями свідків, з якими заявник близько двадцяти років потому втратила зв`язок, [PERSON] помер і похований на території російської федерації, точне місце поховання невідоме. [INFO] помер її син [PERSON] , який був військовослужбовцем ЗСУ і загинув під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Соледар Донецької області в результаті ведення стрілецького бою з противником. [PERSON] , якого вона просить оголосити померлим, є батьком [PERSON] . Звернення з заявою про визнання померлим батька її загиблого сина зумовлено необхідністю призначення та отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі сина саме їй, як матері у повному обсязі. 20 жовтня 2023 року ухвалою Носівського районного\~суду Чернігівської\~області вказана заява залишена без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків. 20 листопада 2023 року ухвалою Носівського районного\~суду Чернігівської\~області заява [PERSON] , заінтересована особа: [INFO] , про оголошення фізичної особи померлою визнана неподаною і повернута заявнику разом із доданими до неї документами. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 січня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву у якій вказала, що заявлені вимоги підтримує, просила їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 06 травня 2024 року надіслав до суду письмові пояснення у яких вказав, що оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ѓрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. При ухваленні рішення просив врахувати ст. ст. 46, 47, 48, 248 ЦК України та розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 54). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 01 березня 2014 року гр. [PERSON] та гр. [PERSON] зареєстрували шлюб, останній було присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 53). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 56). З копії витягу із наказу командира 46 окремої аеромобільної бригади десантно-штурмових військ ЗСУ полковника [PERSON] № 139-РС від 20 травня 2023 року вбачається, що солдата [PERSON] , розвідника-гранатометника розвідувального відділення розвідувального взводу аеромобільного батальйону, виключено зі списків особового складу ЗСУ у зв`язку зі смертю. Він загинув [INFO] під час ведення бойових дій в районі н.п. Соледар Донецької області в результаті ведення стрілецького бою з противником (а. с. 55). Звертаючись до суду з заявою, [PERSON] посилалась на те, що даний факт їй потрібен дл того, щоб саме їй отримати одноразову грошову допомогу внаслідок загибелі сина, як матері. Також, судом встановлено, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2005 року у справі № 2-1032, яке набрало законної сили 17 жовтня 2005 року, [PERSON] визнано безвісно відсутнім з 21 лютого 2003 року (а. с. 57). 07 грудня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 58). Звертаючись до суду заявник просить оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим з [INFO] , посилаючись на те, що у лютому 2003 року останій виїхав до м. Брянськ російської федерації і з того часу ніяких відомостей про нього не надходило. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Відповідно до ст. 306 ЦПК України в заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Наведені норми ЦК України містять кілька окремих фактичних випадків, на підставі яких суд здійснює вірогідне припущення про смерть фізичної особи. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю вказаної категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (певній правовій презумпції). Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст ч. 1 ст. 46 ЦК України. Згідно з копією довідки виконавчого комітету Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 307 від 2005 року [PERSON] на території Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області був зареєстрований та проживав з 19 вересня 2000 року по 21 лютого 2003 року. 21 лютого 2003 року він вибув в м. Брянськ (а. с. 68). Крім того, згідно з листом № 4/1636 від 06.06.2014 року вбчається, що [PERSON] 30.07.2004 року був знятий з реєстрації с.Ломи-Полозово, Орловської області РФ, і вибув в м. Москва (а. с. 16). Таким чином, твердження заявника, що відсутні будь-які відомості про місце перебування [PERSON] , [INFO] з 21 лютого 2003 року спростовуєть доказами, наданими заявником. З копії повідомлення Ніжинського відділу ДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17 листопада 2023 року № 55477/391-24-23-33.8/33.8 вбачається, що за результатами перевірки актовий запис про смерть [PERSON] у відділенні не виявлено, витяг чи свідоцтво про державну реєстрацію смерті [PERSON] надати неможливо (а. с. 30). Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо було б зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] . Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 390/1443/19-ц, у постанові Верховного Суду від 30 березня 2022 року у справі № 295/4293/21. Окрім того, суд критично ставиться до твердження заявника, що не оголошення фізичної особи померлою впливатиме на отримання допомоги в порядку ст. 16, 16-1 Закону України. Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Згідно з статтею 16-1 цього Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Ці положення кореспондуються з Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975). Відповідно до пункту 5 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть); у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть). Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Окрім того, саме Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком № 975 та Постановою Кабінету Міністрів України № 168, положення яких суд привів у рішенні, урегульовані правовідносини щодо отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, які містять чіткий визначений порядок для її призначення, а саме коло осіб, які мають право претендувати на таку виплату, перелік необхідних документів, її розміри, строк виплати, тощо. Також, слід зазначити, що оцінивши усі наявні по справі докази у їх сукупності, судом не встановлено, що заінтересованою особою порушено право заявника на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) її сина, військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з урахуванням викладених заявником обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви та оголошення [PERSON] , [INFO] , уродженця [PERSON] , померлим з [INFO] .

Outcome: dismissed