Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивач ФОП [PERSON] 31.12.2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. Зазначив, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та [PERSON] уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №8136559-02-21-01 від 07.08.2019 року , предметом якого є майнові інтереси Страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Nissan Leaf» д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Вказував, що 07.11.2019 року, приблизно о 11 год. 15 хв., в м. Харків, на перехресті вул. Мироносицька та вул. Гіршмана,мала місце дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Accent» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] .. У результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Nissan Leaf» д.н.з. [NUMBER] . Довірена особа потерпілої сторони звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. [NUMBER] склала 139\~187,77 грн.. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав 63\~276,88 грн.. Посилався на те, що транспортний засіб, яким на момент ДТП від 07.11.2019 року керував відповідач, був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/146089511 від 21.03.2019 року в ПрАТ СК «ПЗУ Україна». ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» визнало подію від 07 листопада 2019 року страховою та здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу №ЕР/146089511 з вирахуванням розміру франшизи ( 2000 грн.) у розмірі 51\~381,08 грн.. Вказував, що сума франшизи у розмірі 2000 грн. підлягає стягненню з відповідача для повного відшкодування завданої шкоди. Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 03 січня 2020 року. 16.11.2020 року ПрАТ «СК «Вусо» та ФОП [PERSON] укладено договір №16/11/2020 про відступлення права вимоги від 16.11.2020 року, відповідно до якого первісний кредитор відступає ( передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. У тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором №8136559-02-21-01 від 07.08.2019 року. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] завдані збитку в порядку регресу у розмірі 2000 грн., сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., витрати на правову ( правничу) допомогу у розмірі 8348,60 грн.. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 04.01.2022 року відкрито провадження у даній справі. Розпорядженням Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Ленінського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2023 року справу прийнято до провадження. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, попередньо звернулись до суду із заявою про проведення розгляду справи у їх відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалою від 22 травня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що 07.11.2019 року приблизно о 11.15 год. у м. Харкові, на перехресті вул. Мироносицька та вул. Гіршмана, водій [PERSON] керував автомобілем Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», не надав переваги у русі автомобілю «Nissan Leaf» д.н.з. [NUMBER] , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення , від чого автомобілям завдано механічні пошкодження та заподіяно матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.8.4 ( б), 16.11. ПДР України , за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2019 року (справа №953/22919/19) визнано винним [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави./а.с.12/\~ Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій [PERSON] .. Цивільно правова відповідальність водія автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №8136559-02-21-01 від 07.08.2019 року. Цивільно правова відповідальність водія автомобіля Hyundai Accent д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/146089511 від 21.03.2019 року. Згідно страхового акту №00051-02 за договором страхування наземного транспорту №8136559-02-21-01 від 07.08.2019 року загальний розмір страхового відшкодування автомобіля «Nissan Leaf» д.н.з. [NUMBER] складає 63\~276,88 грн.. Згідно страхового акту №UA2019110700020/L01/03 від 16.04.2020 року нараховане страхове відшкодування з вирахуванням розміру франшизи ( 2000 грн.) у розмірі 51\~381,08 грн. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу №ЕР/146089511 з вирахуванням розміру франшизи ( 2000 грн.) у розмірі 51\~381,08 грн.. 16.11.2020 року ПрАТ «СК «Вусо» та ФОП [PERSON] укладено договір №16/11/2020 про відступлення права вимоги від 16.11.2020 року, відповідно до якого первісний кредитор відступає ( передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. У тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором №8136559-02-21-01 від 07.08.2019 року. Відповідно\~до\~ст.9\~Закону\~України\~«Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як вказує\~ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306). Статтею 1194 ЦПК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про страхування»\~франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Судом встановлено, що розмір франшизи згідно полісу №ЕР/146089511 становить 2000 грн.. Відповідно до\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 2\~ст.22 ЦК України\~передбачено, що збитками є втрати яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), також збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Враховуючи встановлені обставини в справі, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути франшизу у розмірі 2000 грн.. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~ЦПК України\~визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 8348,60 грн. позивачем надано договір №08 про надання правової ( правничої) допомоги від 02.02.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 02.02.2021 року у розмірі 8348,60 грн.,додаткову угоду №1 акт приймання передачі правової ( правничої) допомоги до договору про надання правової ( правничої) допомоги №8 від 02.02.2021 року. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерії розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати ФОП [PERSON] на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню у розмірі 8348,60 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі . Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 908 грн. сплаченого судового збору та 8348,60 грн. на правничу допомогу.

Outcome: approved