Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

06 березня 2024 року до Славутицького міського суду Київської області за підсудністю з Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якій позивач просить визнати виконавчий напис, який був вчинений 13.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем зареєстрований в реєстрі за № 1361 про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», Код ЄДРПОУ 44371579, заборгованості всього на суму 45016,45 гривень. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» судові витрати 1816,80 гривень та 7000,00 гривень витрат на правову допомогу. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що вгрудні місяці 2023 року через адвокатський запит, який був направлений адвокатом Усовою Ю.О. до приватного виконавця Канцедала О.О. стало відомо, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження ВП №68711467 з примусового виконання виконавчого напису №1361, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 13.01.2022, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова-правова група Лекс» заборгованості в розмірі 45 016, 45 гривень (сорок п`ять тисяч шістнадцять гривень 45 копійок). На адвокатський запит було надіслано копію постанов від 18.02.2022 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, 12.06.2023 року постанову про арешт коштів боржника а також копію оскаржуваного виконавчого напису № 1361 від 13.01.2022 року з пропозицією укласти договором (оферти) Публічного Акціонерного Товариства «Банк Михайлівський». З копії виконавчого напису № 1361 від 13.01.2022 року вбачається, що останній вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 13.01.2022, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова-правова група Лекс» заборгованості за кредитним договором № 200019737 від 01.04.2014 року, укладено між ПАТ «Банк МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та [PERSON] У виконавчому написі зазначається, що ним пропонується задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова-правова група Лекс» шляхом стягнення з [PERSON] за період з 01.04.2014 року по 16.11.2021 включно, суми у розмірі 45016, 45 гривень., яка складається з: 14510,38 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 29656,07 гривень -прострочена заборгованість за нарахованими доходами; 850, 00 грн. - за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 45 016, 45 гривень. Однак, із зазначеними у виконавчому написі сумами заборгованості, доводами щодо безспірності вказаних\~сум, порядку вчинення даного напису, Позивач повністю не згодний, вважає їх необгрунтованими, а процедуру видачі виконавчого напису такою, що не відповідає приписам чинного законодавства. Боржник,\~який має\~право на\~захистсвого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Ухвалою судді від 07 березня 2024 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді\~від 10\~квітня 2024\~року прийнято\~позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного письмового позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду. Сторонам по справі роз`яснено, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвалою судді від 10 квітня 2024 року заяву [PERSON] в\~особі представника\~адвоката Усової\~Юлії Олексіївни, про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 68711467, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. на підставі виконавчого напису № 1361 від 13 січня 2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Позивач та його представник, отримали ухвалу про відкриття провадження 17.04.2024 року та 15.04.2024 року, що підтверджено зворотніми поштовими повідомленнями. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС», про порядок розгляду справи повідомлялись в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Поштові конверти з процесуальними документами повернуто до суду з відмітками «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. отримав ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 22.04.2024 року, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. У встановлений строк, 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, пояснень щодо позову або відзиву на позов до суду не надано. Заяв про відкладення розгляду справи, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від третьої особи не надходило. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про порядок розгляду справи повідомлялись в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками не отримав, до суду повернуто поштовий конверт з відмітками «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Вимогу про витребування документів не виконав. Судом з`ясовано, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру нотаріусів, приватний нотаріус Золотих О.О. тимчасово не діє. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного письмового позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч.5 ст.\~279\~ЦПК України і ч.13 ст.7 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 квітня 2014 року між Публічним Акціонерним Товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] було підписано заяву (оферту) № 200019737 (а. с. 14). Відповідно до умов заяви (оферти) № 200019737 договір про надання та використання платіжної карти, найменування продукту: прибуткова карта, кредитка, тип картки МС World, валюта рахунку UAN, рахунок [NUMBER] , бажаний кредитний ліміт 3500,00 грн. Ставка по ліміту 58,8% річних. Згідно з\~виконавчим написом,\~зареєстрованим в\~реєстрі за\~№1361\~вчиненим 13\~січня 2022\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Золотих\~Олександром Олександровичем\~на підставі\~статей 87-91\~Закону України\~«Про нотаріат»\~та пункту\~2\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29\~червня 1999\~року №\~1172,\~запропоновано звернути\~стягнення з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~місце народження\~невідомо,\~місце роботи\~невідомо,\~реєстраційний номер\~облікової карти\~платника податків\~ [NUMBER] ,\~адреса реєстрації:\~ [ADDRESS] ,\~який (-\~а)\~є Боржником\~за Договором\~№200019737\~від 01.04.201\~року,\~укладеним з\~ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ\~ТОВАРИСТВОМ «БАНК\~МИХАЙЛІВСЬКИЙ»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~38619024,\~правонаступником всіх\~прав та\~обов`язків якого\~за Договором\~відступлення права\~вимоги №7_БМ\~від 20.07.2020\~року,\~-\~укладеним з\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~42649746,\~та Договором\~відступлення права\~вимоги №516/ФК-21\~від 01.12.2021\~року,\~укладеним з\~ТОВАРИСТОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«УКРФІНСТАНДАРТ»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~41153878,\~та Договором\~відступлення права\~вимоги №516/ФК-21/1\~від 01.12.2021\~є ТОВАРИСТВО\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА\~ГРУПА ЛЕКС»\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~44371579\~(Новий\~Кредитор),\~місцезнаходження:\~01032,\~місто Київ,\~вулиця Льва\~Толстого,\~будинок 33,\~офіс 75,\~ІВАN:\~ [NUMBER] \~в АБ\~«УКРГАЗБАНК»,\~МФО 320478,\~далі іменоване\~-\~Стягувач,\~заборгованості за\~Договором №200019737\~від 01.04.2014\~року.\~Строк платежу\~за Договором\~№200019737\~від 01.04.2014\~року настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~01.04.2014\~року по\~16.11.2021\~року.\~Сума заборгованості\~становить 44166,45\~грн.\~(Сорок\~чотири тисячі\~сто шістдесят\~шість гривень\~45\~копійок),\~що складається\~з:\~Прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~14510,38\~грн.\~(Чотирнадцять\~тисяч п`ятсот\~десять гривень\~38\~копійок);\~Прострочена заборгованість\~за нарахованими\~доходами становить\~29656,07\~грн.\~За вчинення\~цього виконавчого\~напису нотаріусом\~на підставі\~статті 31\~Закону України\~«Про нотаріат»\~стягнуто плати\~із Стягувана,\~розмірі 850,00\~грн.\~(вісімсот\~п`ятдесят гривень\~00\~копійок),\~які підлягають\~стягненню з\~Боржника на\~користь Стягувана.\~Загальна сума,\~яка підлягає\~стягненню з\~Боржника на\~користь Стягувана\~становить 45016,45\~грн. (а.с.15). ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» код ЄДРПОУ 38619024 уклало договір відступлення прав вимоги №7_БМ від 20.07.2020 року з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 42649746. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» код ЄДРПОУ 42649746, уклало договір відступлення прав вимоги №516/ФК-21 від 01.12.2021 року з ТОВАРИСТОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» код ЄДРПОУ 41153878. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» код ЄДРПОУ 41153878, уклало договір відступлення права вимоги №516/ФК-21/1 від 01.12.2021 з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВО-ПРАВОВА ГРУПА ЛЕКС» код ЄДРПОУ 44371579. 18 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі вказаного виконавчого напису за заявою стягувача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 68711467 (а. с. 16-17). 18 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за № 68711467 (а. с. 18-19). 18 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди виконавчого провадження за № 68711467 (а.с.20-21). 12 червня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП № 68711467 (а.с.24-25). 01 листопада 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі вказаного виконавчого напису, було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № 68711467 (а. с. 26-27). Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з такого. За загальним правилом ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом ч.2 вказаної статті, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з\~підпунктом 2.1\~пункту 2\~Глави 16\~розділу ІІ\~Порядку,\~для вчинення\~виконавчого напису\~стягувачем або\~його уповноваженим\~представником нотаріусу\~подається заява,\~у якій,\~зокрема,\~мають бути\~зазначені: відомості\~про найменування\~і місце\~проживання або\~місцезнаходження стягувача\~та боржника; дата\~і місце\~народження боржника\~-\~фізичної особи,\~місце його\~роботи; номери\~рахунків у\~банках,\~кредитних установах,\~код за\~ЄДРПОУ для\~юридичної особи; строк,\~за який\~має провадитися\~стягнення; інформація\~щодо суми,\~яка підлягає\~стягненню,\~або предметів,\~що підлягатимуть\~витребуванню,\~включаючи пеню,\~штрафи,\~проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого\~напису в\~разі порушення\~основного зобов`язання\~та (або)\~умов іпотечного\~договору здійснюється\~нотаріусом після\~спливу тридцяти\~днів з\~моменту надісланих\~іпотекодержателем повідомлень\~-\~письмової вимоги\~про усунення\~порушень іпотекодавцю\~та боржнику,\~якщо він\~є відмінним\~від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає,\~що нотаріальна\~дія або\~відмова у\~її вчиненні\~оскаржуються до\~суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі №554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Проте, докази отримання [PERSON] вимоги кредитора про усунення порушень відповідачем не надані. Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з [PERSON] за період з 01.04.2014 року по 16.11.2021 року стягнуто, зокрема, прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 45016,45 гривень. Заява (оферта) №200019737 від 01.04.2014 року не містить положень відповідно до яких кредитор має право нараховувати та вимагати стягнення за Доходами у розмірі 29656,07 гривень. У виконавчому написі зазначено, що Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.04.2014 року по 16.11.2021 року, тобто більше ніж за 6 років. Заява (оферта) №200019737 від 01.04.2014 року не містить положень про збільшення строку позовної давності. Згідно із ч. 1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050\~ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625\~ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №14-10цс18. Таким чином, відповідач всупереч вимогам ст. 1048 ЦК України, не дивлячись на те, що строк кредитування сплив, продовжував нараховувати боржнику відсотки та включив їх суму до загальної суми заборгованості. Загальна сума заборгованості в розмірі 45016,45 гривень нарахована за період з 01 квітня 2014 року по 16 листопада 2021 року, для погашення якої видано оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, оскільки включає в себе відсотки, нараховані після закінчення строку кредитування, нараховувати які відповідач не мав права. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за договором №200019737 від 01.04.2014року у розмірі 45016,45 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. у виконавчому написі від 13 січня 2022 року № 1361 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним. В той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи, що у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, то кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 1361 від 13 січня 2022 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово Правова ГРУПА ЛЕКС» заборгованості у розмірі 45016,45 гривень слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України). У позовній заяві позивач вказав суму витрат на професійну правничу допомогу 7000,00 гривень, які він поніс у зв`язку з розглядом справи. Сплата позивачем судового збору при поданні позову підтверджується платіжними квитанціями «Укрпошта» в розмірі 1211,20 гривень від 22.01.2024 року квитанція № 1272046675 та в розмірі 605,60 гривень від 22.01.2024 року квитанція №1272045159 (а.с.1, 38). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України в сумі 1816,80 гривень. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3\~ст. 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.137 Кодексу); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст.141 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За правилом частини 3 вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 ст.137\~ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Проте, у ч.3 ст.141\~ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved