Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 11.03.2024, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення 23-річного віку, за умови, що він продовжуватиме навчання; допустити до негайного виконання стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . У липні 2007 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області його мати [PERSON] була позбавлена батьківських прав, а він на підставі рішення служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради з травня 2008 року влаштований у прийомну сім`ю [PERSON] . Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 у справі №197/1415/14-ц, [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , присуджено стягнення аліментів на його утримання з 18.09.2014 до досягнення повноліття. Рішенням виконкому Металургійної районної у місті ради від 21.10.2020 №28 його піклувальником призначено [PERSON] , яку залучено як стягувача аліментів в рамках виконавчого провадження №52318957 шляхом заміни попереднього стягувача. З дня відкриття виконавчого провадження та до досягнення [PERSON] повноліття, його батько [PERSON] сплачував аліменти на утримання сина. Наразі [PERSON] досяг повноліття та продовжує навчання на денному відділенні Криворізького будівельного фахового коледжу з 01.09.2022, строк навчання до 30.06.2026. Навчання за денною формою здобуття освіти виключає його трудову діяльність, в той час як для задоволення першочергових потреб у їжі, одязі, ліках, навчальних посібниках тощо він потребує матеріальної допомоги з боку батька [PERSON] , який є здоровим, працездатним та взмозі надавати йому таку допомогу. Оскільки [PERSON] відмовляється добровільно надавати йому матеріальну допомогу в утриманні як сина, чим ставить піклувальника у скрутне матеріальне становище, тому за захистом своїх майнових прав та інтересів [PERSON] вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 01.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористався, попередньо подавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у тому числі в порядку ст.128 КУпАП, в судове засідання повторно не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду будь-якими засобами зв`язку не подавав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/поновлення провадження у справі не вживались. Дослідивши\~ письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію позивача та відсутність заперечень з боку відповідача щодо заявлених вимог, суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.2007. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.07.2007 у справі №2-2616/07 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] . У березні 2007 року [PERSON] влаштовано до ОКЗ «Будинок дитини», а в травні 2008 року рішенням служби у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради влаштовано у прийомну сім`ю [PERSON] . Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18.12.2014 у справі №197/1415/14-ц, за позовом органу опіки та піклування [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] ; присуджено стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина на користь опікуна [PERSON] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.09.2014 та до досягнення дитиною повноліття. 18.12.2014 Широківським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення аліментів для звернення до примусового виконання. Виконавчий документ перебував на примусовому виконанні у Широківському районному відділі ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ВП №52318957. Рішенням виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 21.10.2020 №328 піклувальником неповнолітнього [PERSON] було призначено [PERSON] . Постановою державного виконавця Широківського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 21.12.2020 замінено сторону стягувача [PERSON] на [PERSON] . Згідно з довідкою №32 від 14.02.2024, [PERSON] є студентом денного відділення Криворізького будівельного фахового коледжу з 01.09.2022, зарахований на підставі наказу №175 від 15.08.2022 та навчається за кошти державного (регіонального) бюджету. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують\~навчання\~і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати\~аліментів\~(ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому, ч.2\~ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. \~ \~ \~ \~Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними\~навчання за будь-якою із форм;\~3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою\~повнолітню\~дитину). На цьому також акцентована увага в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та\~стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06.08.2018 у справі №748/2340/17. \~ \~ \~ \~Таким чином, стягнення аліментів\~на утримання дитини, яка продовжує\~навчання,\~є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період\~навчання\~вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру\~аліментів\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника\~аліментів\~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника\~аліментів\~майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір\~аліментів\~має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника\~аліментів\~у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником\~аліментів\~не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13.04.2021 у справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру\~аліментів\~мають бути враховані вартість\~навчання,\~вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру\~аліментів\~з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При вирішенні спору, суд враховує, що [PERSON] є повнолітнім, навчається за денною формою здобуття освіти, що унеможливлює його трудову діяльність поза часом навчання, і те, що батько [PERSON] має змогу утримувати його в період\~навчання,\~оскільки є здоровим та працездатним, а також зобов`язаний це роботи, не зважаючи на позбавлення його батьківських прав відносно сина. Власного джерела доходу позивач не має, а відтак потребує матеріальної допомоги з боку батька. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі в 50% відсотків від прожиткового мінімуму працездатної особи. Ураховуючи встановлені судом обставини, можливість надання матеріальної допомоги відповідачем його повнолітньому синові [PERSON] , який продовжує навчання та потребує такої допомоги з боку батька, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно. На переконання суду, стягнення аліментів в такому розмірі відповідатиме потребам [PERSON] у допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу, засадам розумності, справедливості та співмірності. Будь-яких інших доказів, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Визначаючи період, в межах якого слід здійснювати стягнення аліментів, суд виходить з вимог ч.1 ст.191, ч.1 ст.199 СК України, які в сукупності встановлюють, що аліменти на повнолітніх сина/доньку, які продовжують навчання, присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову та стягуються \~до досягнення 23 років, але не більше ніж до припинення навчання. Відтак, стягнення аліментів у даному випадку можливе з 11.03.2024 дати подання позову, та до досягнення [PERSON] 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує, що на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору,\~тому відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved