Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до Московського районного суду м. Харкова (з урахуванням уточнених позовних вимог) з позовом до [PERSON] , [PERSON] у якому просить: витребувати у [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] ; скасувати записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 36973975 про державну реєстрацію прав власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , внесений до реєстру 20.06.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шуть О.Г., як державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52756077 від 20.06.2020; № 37398799 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , внесений до реєстру 20.07.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю., як державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53214129 від 20.07.2020. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Московського районного суду м.Харкова від 20.07.2020, справу передано на розгляд судді Харченко А.М. Ухвалою Московського районного суду м.Харковавід 24.07.2020 відкрито провадження у справі. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.07.2020 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Постановлено заборонити відчуження, передачу в заставу квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2020 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Постановлено заборонити відчуження, передачу в заставу квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.09.2020 задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів. Постановлено витребувати у Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Шуть Олени Геннадіївни належним чином завірені копії всіх документів нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , від 20.06.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3080, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та належним чином завірену копію зазначеного договору купівлі-продажу.Витребувеноу Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко Ірини Юріївни належним чином завірені копії всіх документів нотаріальної справи щодо посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , від 20.06.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1380 укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та належним чином завірену копію зазначеного договору купівлі-продажу. 03.12.2020 судом отримано від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської областіШуть Олени Геннадіївни витребувані документи згідно з листом за вих. 136/01-16 від 01.12.2020, на виконання вимог ухвали суду. 07.12.2020 судом отримано від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глущенко Іриною Юріївною витребувані документи згідно з листом за вих. № 128/01-16 від 27.11.2020 на 643/11317/20/68372, на виконання вимог ухвали суду. Відповідно до\~Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022\~у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.\~Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»\~продовженого строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22«Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Указом Президента України від18.04.2022року №259/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від17.05.2022року №341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Октябрського районного суду м. Полтави від 07.03.2023 справу передано до провадження судді Материнко М.О. Ухвалою суддіОктябрського районного суду м. Полтави від 23.06.2023 справу прийнято до провадження судді Материнко М.О. та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15 травня 2024 року о 11 год. 00 хв. яке відбудеться в залі судових засідань № 11, в приміщенні Октябрського районного суду міста Полтави. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивачаподав до суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивачка у позові зазначає, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] , [INFO] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить зазначена квартира. Дізнавшись про смерть своєї сестри 18.06.2020, син позивачки поїхав до міста Харкова, щоб з`ясувати усі обставини та організувати поховання [PERSON] . Після оформлення всіх необхідних документів у різних державних структурах для її поховання її поховали, при тому, що у квартирі будь-які документи, у тому числі на квартиру були відсутні. 08.07.2020 у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Янової О.Є. було відкрито спадкову справу за заявою позивачки. Однак, при перевірці майнового стану померлої, стало відомо, що після її смерті було проведено угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Даний правочин проведено 20.06.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шуть Оленою Геннадіївною і проведено відповідну державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за [PERSON] . Дізнавшись про зазначене позивачка звернулася до Московського ВП ГУ НП в Харківській області і за результатами розгляду її заяви було внесено відомості до ЄРДР за № 12020220470003563. У подальшому, при перевірці майнового стану померлої станом на 29.07.2020 стало позивачці відомо, що [PERSON] вже розпорядилась спірною квартирою продавши її [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим 20.07.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко Іриною Юріївною. Таким чином, позивачка вважає, що спірна квартира вибула із власності [PERSON] вже після її смерті незаконно, так як така угода не могла бути посвідчена від її імені, оскільки вона померла і не могло бути її волевиявлення. При цьому позивачка є спадкоємцем і має право на вказана квартиру як спадкове майно. Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином, у судове засідання не з`явлись, про причини не повідомили. Від відповідачки [PERSON] , 22.09.2020 до Московського районного суду м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву, датований 21.09.2020, у якому вона просила у задоволенні позовних вимоги позивачки відмовити у повному обсязі. Зазначила, що позовні вимоги не мають чіткого та кваліфікованого юридичного та фактичного обґрунтування, а посилання на норми міжнародного права мають загальний характер, до суду не надано вироку суду, який би підтверджував протиправність дій та порушення відповідачами інтересів держави та суспільна. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору до суду також не прибули, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 9343 від 25.06.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . На момент смерті (31.05.2020), [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Московської районної ради м. Харкова від 30.11.2006, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13008949 від 21.12.2006, а також інформаційними довідками № 213318094 від 20.06.2020, № 213318115 від 20.06.2020. 20.06.2020, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шуть О.Г. було посвідчено договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 3080, щодо квартири [ADDRESS] , відповідно до якого право власності на квартиру перейшло до [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою № 215386542 від 08.07.2020, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шуть О.Г., як державним реєстратором, 20.06.2020 було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 36973975 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52756077 від 20.06.2020. 08.07.2020, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Янової О.Є з нотаріально посвідченою 03.07.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. заявою про прийняття спадщини, після померлої [INFO] сестри [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 34 і на підставі якої було заведено спадкову справу (Номер у спадковому реєстрі: 66076873 від 08.07.2020), що підтверджується відповідною заявою та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60837123 виданого 08.07.2020. В подальшому, 20.07.2020, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю. було посвідчено договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 1380, щодо квартири [ADDRESS] , відповідно до якого право власності на квартиру перейшло до [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою № 218236379 від 29.07.2020, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І.Ю., як державним реєстратором, 20.07.2020 було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 37398799 про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53214129 від 20.07.2020. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою, другою ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно з частинами другою, третьою ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з частиною першою ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У відповідності до частини першою, п`ятою ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першою ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Таким чином, 31.05.2020, після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належала їй на прав власності на день смерті. [PERSON] , яка є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується документами, наявними у матеріалах судової справи, будучи спадкоємцем другої черги, звернувшись у передбачений частиною 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини, є особою, яка прийняла спадщину. Однак, через відчуження поза волею спадкодавця, після його смерті, по завичка позбавлена можливості оформити спадщину. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 41 Конституції України\~гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У\~статті 321 ЦК України\~закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом частини першої\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з частиною першою ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно з частинами першою, третьою ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. У постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі № 6-164цс12 вказано, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно,\~ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача\~з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі № 754/11747/18 (провадження № 61-22947св19), від 23 лютого 2022 року у справі № 201/4783/19 (провадження № 61-10587св20), від 07 грудня 2022 року у справі № 757/2618/14-ц (провадження № 61-4958св21), від 15 березня 2023 року у справі № 759/8653/17 (провадження № 61-15468св19) та від 18 квітня 2023 року у справі № 674/839/21 (провадження № 61-9594св22). У даному випадку, відчуження спірної квартири відбулося вже після смерті [PERSON] невідомою особою від її імені, що свідчить про відсутність волевиявлення власника на відчуження та вибуття такого майна з його власності, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили,\~щодо\~права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).\~Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У\~разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (пункти 142-144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16). Згідно з частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. З урахування зазначеного, позовні вимоги скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності є таким, що також підлягають задоволенню. Згідно з частинами першою-третьою\~ст. 137 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до вимог частини першої-другої ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судові витрати позивачки складаються із сплаченого судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1 681,60 грн.та судового збору за подачу двох заяв про забезпечення позову на загальну суму 840,80 грн. (420,40 *2), а всього: 2\~522,40 грн. Також позивачкою заявлено до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 9\~000,00 грн. Суд вважає доведеними належними доказами витрати на надання позивачу правничої допомоги адвокатом (на підтвердження витрат до суду надано ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] , адвокатом Хадєєвою Т.М., яка підписала та подала позов до суду та здійснювала супровід судової справи у Московському районному суді м. Харкова, копію договору про надання правничої допомоги від 10.07.2020 та копію додатку № 1 від 10.07.2020 до Договору про надання правничої допомоги від 10.070.2020, відповідно до якого погоджено суму гонорару адвоката у сумі 9\~100,00 грн. за ведення справи у суді першої інстанції). При цьому, відповідно до постанов від 29.10.2020 року (справа №686/5064/20), від 05.03.2021 року (справа №200/10801/19-а), від 16.03.2021 року (справа №922/445/19) Верховного Суду та постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зважаючи на вищевикладене, із відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню витрати за надання правничої допомоги у розмірі4\~550,00 грн. з кожного та сплачений судовий збір у розмірі 1\~261,20 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved