Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 20 квітня 2018 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №170. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що протягом останніх років відношення між нею та відповідачем поступово погіршувалися, в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час вони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі відсутній. Діти від спільного шлюбу проживають разом з позивачем та спір щодо їх місця проживання відсутній. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що суперечить особистим інтересам та інтересам спільних дітей. Просить суд розірвати шлюб та покласти на відповідача понесені нею судові витрати. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволені. Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя про виклик до суду та шляхом направлення судової повістки про виклик до суду у вигляді SMS-повідомлення, у судове засідання не з`явився. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 20.04.2018\~рокуМелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 20.04.2018року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №170\~(а.с.13). Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 24.09.2019 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно зі повною копією свідоцтва про народження, позначення акту: 0407011/00/АУ/2022/439030, укладеного 27.12.2022 року Республікою Польща, воєводством куявсько-поморське, реєстрації актів цивільного стану Іновроцлава, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.16-17). Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в позовній заяві позивач зазначає, що понесені неї судові витрати зі сплати судового збору заявлятися не будуть.

Outcome: approved