Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 28 травня 2013 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Заліщицького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 35. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З відповідачкою сімейні стосунки припинено, відновлювати їх він не бажає, оскільки в них різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Фактично їхня сім`я розпалася, існує лише формально, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити у її відсутність. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 28 травня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Заліщицького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 35. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають і не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, у них різні погляди на життя та сімейні відносини. Фактично їхня сім`я розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved