Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

29 грудня 2023 року Конотопська окружна прокуратура, в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який обґрунтовує тим, що громадянин РФ [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,0142 га кадастровий номер 5923885800:03:002:0016, розташованої на території Князівського старостинського округу Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області. Оскільки [PERSON] , будучи іноземним громадянином, протягом одного року після прийняття у спадщину земельної ділянки сільськогосподарського призначення не відчужив її, просить конфіскувати вказану земельну ділянку у власність держави. Прокурор у судове засідання не з`явилася, подала заяву про підтримання позову, справу просила розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.90). Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання не з`явилася, подала письмові пояснення, в яких позов підтримала, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.69-71). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.81,84,86,88). Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце судового засідання (а.с.82,87). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВЕ №366600 1 липня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,351 га, яка складається з ріллі площею 5,395 га та кормових угідь - 0,956 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.43). Згідно з копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ №099534 від 17 листопада 2004 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВЕ №366600 1 липня 2004 року є власником земельних ділянок площею 5,395 га кадастровий номер 5923885800:03:002:0016 та площею 0,956 га кадастровий номер 5923885800:03:007:0335, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.42). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 березня 2023 року, земельна ділянка площею 5,395 га кадастровий номер 5923885800:03:002:0016, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Князівської сільської ради Путивльського району Сумської області, на праві власності належить громадянину РФ [PERSON] , документи, подані для державної реєстрації: державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ №099534 від 17 листопада 2004 року. Крім того земельна ділянка з кадастровим номером 5923885800:03:002:0016 перебуває в оренді ПП «Карла Маркса - 2» (а.с.14-15). На момент успадкування зазначеної вище земельної ділянки та державної реєстрації права власності відповідач [PERSON] був громадянином РФ, що підтверджується копією його паспорта громадянина РФ(а.с.17). Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч.2 ст.81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч.2 ст.81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з ч.3 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Одночасно за змістом ч.4 ст.81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, підлягають відчуженню протягом року. Згідно з п.«е» ч.1 ст.140 ЗК України, однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. В разі невиконання вимог закону про обов`язок відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені ч.ч.2, 4 ст.145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи громадянином РФ, впродовж року після набуття у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення (з 1 липня 2004 року і по даний час) не відчужив її, є підстави для конфіскації цієї земельної ділянки. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яким відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту визначений ч.4 ст.81 ЗК України. Звернення до суду прокурора з позовом узгоджується з вимогами ч.3 ст.56 ЦПК України та ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 1 січня 2024 року застосовано заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 5923885800:03:002:0016, площею 5,395 га, яка належить на праві власності [PERSON] , яка знаходиться на території с.Князівка Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області. Крім того, заборонено [PERSON] розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання, належної йому земельної ділянки кадастровий номер 5923885800:03:002:0016, площею 5,395 га з іншими земельними ділянками, суд вважає за необхідне скасувати вказані заходи забезпечення позову. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2684 грн. витрат по сплаті судового збору при подачі позову, а також 1342 грн. витрат по сплаті судового збору при подачі заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved