Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

у квітні 2024 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 09.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. видано виконавчий напис № 20237 про стягнення з [PERSON] на користь АТ "Альфа банк» суми заборгованості в розмірі 26 859,80 грн. Спірний виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тоді як законодавством не передбачено можливості вчинення виконавчих написів на підставі договорів, які не посвідчені нотаріально, у зв`язку із чим просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року задоволена заява [PERSON] про забезпечення позову. Постановлено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 20237 від 09.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства "Альфа Банк» заборгованість в розмірі 26 859,80 грн., - до розгляду справи по суті. Відповідач АТ "Сенс банк» відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідно до виконавчого напису від 09.06.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №20237, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 491012653 від 10.10.2019 року, укладеним з АТ "Альфа - Банк", як з боржника за вказаним кредитним договором. Загальна сума заборгованості складає 26 859,80 грн. АТ «Альфа - Банк» замінив найменування на АТ «Сенс Банк». Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09 червня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. З огляду на викладене, суд надходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з АТ "Сенс Банк» на користь [PERSON] судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду.

Outcome: approved