Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

ПАТ АБ «Украгазбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних за невиконання зобов`язання. В позовній заяві викладено наступну позицію. 25.01.2008 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено договір №292008/4і, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 16 940,59 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5% річних. 25.01.2008 [PERSON] уклав договір поруки №292008/4і, за яким несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору в повному об`ємі, в тому числі неустойки, штрафу, пені. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за вказаним кредитним договором кредитор звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до відповідачів. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2009 стягнуто з позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] на користь банку заборгованість по кредиту та нараховані відсотки в сумі 16 998,15 дол. США, пені в сумі 3 640,45 грн. та судові витрати в сумі 790 грн.. Дане рішення суду на момент подачі позову не виконано повністю. Так, станом на 23.02.2022 відповідачі мають невиконані зобов`язання за кредитним договором, а тому банком відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 2 515,47 дол. США 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів за рішенням суду за період з 12.03.2017 по 23.02.2022. З огляду на викладене, просить стягнути солідарно із відповідачів 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2023 на загальну суму 2 515,47 дол. США, а також понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідачів не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 61-62) Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України, враховуючи що він скористався своїми процесуальними правами. Заяв та клопотань не надходило. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2023 справу за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області в порядку ст. 31 ЦПК України (а.с. 33). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.01.2024 справу за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» повернуто до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області для виконання вимог ч. 3 ст. 31 ЦПК України (а.с. 45). 01.03.2024 справа за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» повторно надійшла до Вінницького районного суду Вінницької області (50-51). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.03.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання (а.с. 52). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце його проведення, відзиву на позов не подали, про причини неявки в судове засідання не повідомили. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутность відповідачів на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.01.2008 між ВАТ АБ «Украгазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №292008/4І, за умовами якого банк надає позивачльнику кредит в сумі 16 940,59 доларів США строком з 25.01.2008 по 23.01.215 зі сплатою 12,5% річних (а.с. 7-9). 25.01.2008 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №292008/4І (а.с. 10-11). Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2009 у справі №2-7370/09 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, позов задоволено, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 в сумі 16 998,15 доларів США та 3 640,44 грн., з яких: 1 923,44 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту, 13 713,87 дол. США - поточна заборгованість по кредиту, 1 139,17 дол. США - прострочена заборгованість по процентах, 221,67 дол. США - поточна заборгованість по процентах, 2 361,95 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1 278,50 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Iran-Khodro Samand», 2007 року випуску, кузов [NUMBER] ( [NUMBER] ), червоного кольору, д.н.з. [NUMBER] , який надлежить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого Вінницьким МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області та зареєстрованого 22.01.2008. Рішення суду набуло законної сили 11.02.2010 (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На даний час рішення суду не виконано, відповідачі ухиляються від виконання даного зобов`язання. У виписці, виданої за період з 25.01.2008 по 16.11.2023, містяться відомості про порядок нарахування відсотків на прострочену заборгованість [PERSON] перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 292008/4І від 25.01.2008 (а.с. 16-22). Заборгованість [PERSON] перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 становить 2 515,47 доларів США, а саме нараховано у період: з 12.03.2017 по 31.12.2019 - 1 425,30 доларів США; з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 507,54 доларів США; з 01.01.2021 по 23.02.2022 - 582,63 доларів США, що відображено у розрахунку. (а.с. 15). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Положенням ст. 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як зазначено у ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, положення цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, зазначеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 №464/3790/16-ц, 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 28.03.2018 по справі № 44/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц зроблено висновок, що «у контексті статей 524, 533-535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 року №6-49цс12, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від такої позиції. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням трьох процентів річних є правом кредитора, яким він наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. З ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, тому кредитор має право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. (Такі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 204/3530/17 (провадження № 61-10592св20). Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність заборгованості у боржника за кредитним договором, який боржник не виконав, припиняє правовідносини сторін цього договору, однак не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідачі не виконали грошове зобов`язання за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2009 у справі №2-7370/09, яким з них стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором №292008/4і від 25.01.2008 у розмірі 16 998,15 доларів США та 3 640,44 грн., вимоги позивача про стягнення з відповідачів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми ґрунтуються на правовій підставі. Водночас, відповідачі мають нести відповідальність за невиконання грошового зобов`язання у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, однак в межах трирічного строку позовної давності щодо 3% річних. Належних і допустимих доказів на спростування розрахунку ПАТ АБ «Укргазбанк», [PERSON] та [PERSON] не надали. Також відповідачами не доведено, що зобов`язання за кредитним договором №292008/4І від 25.01.2008 ними було виконано належним чином. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення, а наявність чи відсутність судового рішення про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України сум, тому відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних мають бути нараховані за останні три роки, які передували подачі цього позову, тобто за період з 01.01.2020 року по 23.02.2022 року, та підлягають солідарному стягненню з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в сумі 1090,17 доларів США (507,54 доларів США+582,63 доларів США). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин справи, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжної інструкції №14791-475 від 07.12.2023, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., а тому вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». Відповідно до ст.ст. 3, 11, 15, 509, 526, 524, 533, 534, 535, 625 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 10, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 102, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: partial