Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє Мелещук В.В. , звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за законом. Посилається на те, що [INFO] [PERSON] , склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті розпорядилася усім своїм майном, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, на користь [PERSON] . Вказує, що [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається з права на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га, яку прийняв її син [PERSON] . Також вказує, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га. Зазначає, що він, будучи спадкоємцем за законом першої черги майна, що залишилося після смерті його батька [PERSON] , спадщину прийняв, оскільки проживав, але не був зареєстрований разом з батьком на час його смерті. Також зазначає, що разом [PERSON] на день його смерті, були зареєстровані особи: [PERSON] - його дружина, [PERSON] - син дружини, які є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт», яка знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектари, успадкованеа в рівних долях двома спадкоємцями за законом, а саме права на земельну частку (пай) набув син [PERSON] та права на земельну частку (пай) набула дружина - [PERSON] . Спадкоємці не оформили право на спадину за законом у нотаріальному порядку. Вказує, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Заповіт», яка знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, розміром 1,58 в умовних кадастрових гектари. Дана частка права на земельну частку (пай) набута в рівних частках синами [PERSON] , спадкоємцям за законом першої черги: [PERSON] та [PERSON] - відповідачами по справі, які не спадщину не претендують та відмовляються від її прийняття на користь позивача. Зазначає, що не можє отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки немає документального підтвердження, що він постійно проживав з батьком [PERSON] на час смерті його смерті, що настала [INFO] , крім того оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено. Просить встановити факт, що він постійно проживав з батьком [PERSON] на час його смерті, що настала [INFO] , встановити факт, що сертифікат на право на земельну часку (пай) серії ЧВ №0149147, який виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати за позивачем право власності на майно, що складається з права на земельну часку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га, що належало [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧВ №0149147 від 09 червня 1997 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, його представник адвокат Мелещук В.В. надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги вони підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили провести розгляд справи у їх відсутності та зазначали, що позовні вимоги та обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, визнають в повному обсязі, а також відмовляються від своїх часток у праві на земельну частку (пай), що залишилося після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачами подано заяву про визнання позову, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в с. Давидівка, у віці 86 років, померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] , склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті розпорядилася усім своїм майном, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, на користь [PERSON] . З копії сертифікату серії ЧВ №0149147 на земельну частку (пай) вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на праві колективної власності селянської спілки «Заповіт» розміром 1,58 умовних кадастрових га та знаходиться в с. Давидівка Сторожинецького району. З довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради (Давидівський старостинський округ) 19.02.2024 року №202 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] одна й та ж особа. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00044046774 від 14.03.2024 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії довідок, виданих виконкомом Давидівської сільської ради 03.03.2009 року за №382 та встановлено, померла [PERSON] дійсно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] з 1912 року по день смерті. Спадкоємець [PERSON] , [INFO] , дійсно постійно проживав в одному будинку з померлою з 1954 року по день її смерті, своєчасно, в шестимісячний термін, вступив в управління спадковим майном померлої, здійснив капітальний ремонт житлового будинку, здійснює догляд за земельною ділянкою. [INFO] в с. Давидівка, у віці 64 роки, помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради (Давидівський старостинський округ) 19.02.2024 року №201 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на момент смерті, тобто на [INFO] , дійсно був зареєстрований в [ADDRESS] . Разом із ним на день його смерті, були зареєстровані особи: [PERSON] , [INFO] (дружина) та [PERSON] ( [INFO] (син дружини). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00044048050 від 14.03.2024 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 24.01.1994 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] у віці 60 років в с. Давидівка, Сторожинецького району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З довідки, виданої Сторожинецькою міською радою 05.12.2022 року за №4366 вбачається, що у зі`язку зі смертю [PERSON] , якій належала земельна ділянка з кадастровим номером 7324583000:02:006:0162 площею 0,7019 га - [PERSON] є спадкоємцем зазначеної земельної ділянки. Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0149147 виданого на ім`я [PERSON] , а тому позовні вимоги в частині встановлення данних фактів слід задовольнити. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом першої черги, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки фактично вступив у володіння спадковим майном. Також встановлено що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовляються від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Суд вважає, що така відмова відповідає змісту права власності, яке включає в себе право вчинення власником будь-яких дій щодо свого майна, в тому числі відмови від права власності на користь іншої особи, і такі дії не суперечать закону (ст.ст.316,317,319,346 ЦК України). Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права. Судом не встановлено обставин які б свідчили, що відповідачами чи іншими особами заперечувалося право позивача щодо предмета позову. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача. За таких встановлених обставин суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і їх слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст.12, 15, 16, 1216, 1223, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved