Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є його батьком і до його повноліття батько мав зобов`язання зі сплати аліментів на його утримання. На даний час він є студентом 1 курсу денної, бюджетної форми навчання Навчально-наукового інституту архітектури, будівництва та землеустрою Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», отримує стипендію, термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027. У зв`язку з продовження навчанням він потребує матеріальної допомоги, так як несе значні витрати за проживання в гуртожитку, крім того має потребу в харчуванні, оплаті проїзду, придбанні одягу, взуття, засобів гігієни, предметів для навчання, а також оплати послуг зв`язку та інтернету. Оскільки через навчання на денній формі можливості працевлаштуватися у нього не має, тому всі витрати оплачує мати, при цьому, отриманої ним стипендії вистачає лише на оплату гуртожитку. Вважає, що відповідач повинен утримувати його на час навчання, у зв`язку з чим\~вимушений звернутися до\~суду з\~цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь та утримання аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Позивач в\~судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Перемот О.Г. подала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно з ч.4\~ст.223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач народився [INFO] і відповідач записаний його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На даний час позивач є студентом 1 курсу освітнього ступеня «бакалавр» Навчально-наукового інституту архітектури, будівництва та землеустрою Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», денної, бюджетної форми навчання, термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027, що підтверджується довідкою вказаного навчального закладу №059-05 від 29.01.2024. Як вбачається з договору найму житла в гуртожитку №577 від 24.08.2023 та доданої до матеріалів справи копії квитанції від 18.08.2023, позивач мешкає в гуртожитку при навчальному закладі, за проживання в якому ним сплачено 10\~150 грн. Згідно з\~ч.ч.1,\~2\~ст.199\~СК України\~якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Відповідно до\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених\~ст.182 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.\~ Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Крім того, відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч.3 ст.3 Закону України «Про освіту»). Тож стягнення з батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Визначаючи підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, судом враховані норми ст.182, 199 СК України, надано оцінку зібраним у справі доказам для визначення належного до сплати розміру аліментів. Судом встановлено, що позивач навчається у вищому навчальному закладі на бюджетній основі денної форми навчання, отримує стипендію, однак також несе витрати за гуртожиток, харчування, проїзд з місця проживання до місця навчання, яке знаходиться в іншому населеному пункті, а отже позивач дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки, в даному випадку, позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. З огляду на викладене та враховуючи, що позивач продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому позивач має право на отримання аліментів від батька. Разом з цим, позивач просив стягнути аліменти на свою користь до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Вирішуючи зазначене, суд дійшов наступного висновку. Визначаючи строк, до якого стягуються аліменти, суд виходить з норм ч.2 ст.199 СК України. Позивач у позовній заяві просив стягнути аліменти на свою користь до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Однак суд зазначає, що право повнолітньої дитини на утримання невід`ємно пов`язане з її навчанням і діє протягом її навчання до 23 років. При цьому, в разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, повнолітня дитина втрачає право на утримання. Згідно з довідкою навчального закладу позивач закінчує навчання 30.06.2027, тобто саме до цього строку відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню дитину. Тому, з урахуванням віку позивача та періоду його навчання, аліменти слід стягувати саме до 30.06.2027, а не до досягнення позивачем двадцяти трьох років. При цьому, позивач не позбавлений права в майбутньому в разі продовження ним навчання у іншому або цьому ж закладі освіти пред`явити до суду позов про стягнення аліментів на його утримання на час такого навчання до досягнення 23 років. За вказаних обставин, аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~підлягає до\~стягнення судовий\~збір на\~користь держави\~в сумі\~1\~211\~грн 20 коп.

Outcome: partial