Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали у них в сім`ї, він не бажав підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також, причиною розпаду сім`ї являється той факт, що відповідач почав зловживати алкогольними напоями та програвати всі гроші в азартні ігри, в результаті чого між ними постійно виникали сварки та скандали. В липні 2007 року, зібравши всі свої речі він поїхав у невідомому їй напрямку, з того часу зв`язок між ними був втрачений. Тобто, сімейні відносини фактично припинені більше 16-ти років тому, а шлюб фактично існує тільки на папері. Спільних дітей у них немає. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином останній повідомлявся про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2016 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 03.06.1997 (актовий запис №636). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили спільне проживання та більше 16-ти років проживають окремо. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved