Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] з [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказує, що з 2016 року разом зі своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті заявник [PERSON] проживала разом з [PERSON] по день його смерті. Коли заявник звернулася до державного нотаріуса з метою отримання спадщини, то [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого вітчима [PERSON] , через відсутність доказів проживання однією сім`єю з померлим та роз`яснено, що для прийняття спадщини потрібно звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Ухвалою суду від 27.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та витребувано з Восьмої Київської державної нотаріальної контори спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] . В судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомленні належним чином. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність учасників справи, які не з`явились в судове засідання. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали заяву та викладені у ній обставини. Заявник додатково пояснила, що з вітчимом [PERSON] проживали однією сім`єю з вересня 2016 року по 02 травня 2023 року. Після його смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину у відповідності до вимог чинного законодавства, так як на день смерті проживала за однією адресою зі спадкодавцем. Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] в місті Києві помер [PERSON] , про що 05.05.2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зроблено відповідний актовий запис № 8422 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 30.05.2023 року державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори Колотіловим Олександром Олександровичем за заявою [PERSON] про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 15.08.2023 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [PERSON] було відмовлено, у зв`язку із відсутністю доказів, що підтверджують факт родинних відносин чи факт спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем. Згідно підпункту 4.15. пункту 4 глави 10 розділу IІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори Колотіловим Олександром Олександровичем було роз`яснено [PERSON] необхідність отримання судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, але визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 22.08.2018 року (справа № 644/6274/16-ц, провадження № 14-283 цс 18). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, серед іншого, є наявність спільного харчування, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Подібні за змістом висновки висловлені Верховним Судом наявні у постанові від 08.05.2020 року у справі № 643/3240/17 (провадження № 61-38207св18), постанові від 10.06.2020 року у справі № 344/9660/17 (провадження № 61-35541св18), постанові від 17.10.2019 року у справі № 712/1294/17-ц (провадження № 61-34351св18), постанові від 31.10.2019 року у справі № 640/11993/15-ц (провадження № 61-31320св18), постанові від 22.04.2021 року у справі № 438/1456/18 (провадження № 61-2740св20), постанові від 03.11.2021 року у справі № 310/7480/19 (провадження № 61-7764св21). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показами свідків. Так, судом встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З акта житлово-експлуатаційної дільниці № 408 вбачається, що [PERSON] з вересня 2016 року по травень 2023 року проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до медичних виписок з комунального некомерційного підприємства «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва», [PERSON] був неодноразово госпіталізований протягом грудня 2022 року по лютий 2023 року. В посмертному епікризі зазначено, що причиною смерті [PERSON] , [INFO] є гостра серцево-судинна недостатність. На підтвердження організації та проведення поховання [PERSON] в матеріалах справи наявна довідка на одержання праху та касовий чек про оплату ритуальних послуг. З матеріалів спадкової справи вбачається, що будь-які інші особи заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавали. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що проживає за адресою: [ADDRESS] , є сусідкою [PERSON] та була вихователькою її молодшої доньки [PERSON] у дитячому садочку. [PERSON] знає приблизно 18 років та була знайома з її померлим вітчимом [PERSON] , з яким [PERSON] з 2016 року жила разом та якого доглядала до його смерті [INFO] . Інших рідних померлого [PERSON] не знає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що понад 15 років є близькою подругою [PERSON] та живе у сусідньому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також повідомила, що вітчим [PERSON] виховував [PERSON] з дитинства та замінив їй рідного батька, а її дітям дідуся. Своїх дітей у [PERSON] не було. [PERSON] вважала та називала його батьком. У зв`язку із літнім віком та хворобами батьків, вимушена була за ними доглядати, що стало причиною їх спільного проживання з 2016 року. Після смерті матері, а потім вітчима, [PERSON] займалася їх похованням та організацією поминальних днів. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що має медичну освіту, наразі не працює, проживає за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] знаходяться у давніх дружніх стосунках. Проживаючи у сусідньому будинку, свідок неодноразово допомагала [PERSON] з доглядом за [PERSON] , який мав онкологічне захворювання. [PERSON] і вітчим [PERSON] були дуже близькими, проживали разом з 2016 року і до його смерті 2023 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що знає [PERSON] та її родину близько 20 років. Вони з нею живуть в одному будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , де [PERSON] проживала разом з матір`ю та вітчимом [PERSON] понад 5 років до їх смерті. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що з [PERSON] проживають на одному поверсі в будинку [ADDRESS] . Вітчим [PERSON] , [PERSON] проживав за тією ж адресою понад 5 років до самої смерті. За станом здоров`я потребував допомоги та догляду, який [PERSON] йому забезпечувала. Суд приймає до уваги покази вказаних свідків, які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство у квартирі [ADDRESS] , оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам. Як вбачається із заяви, [PERSON] просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] понад п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень заявника та його представника, наданих письмових доказів та допитаних свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved