Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Вінницягаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу, в якому позивач, в первинній редакції позовної заяви, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з постачання природного газу, яка виникла з 01.01.2022 по 30.04.2022 в сумі 24\~294, 68 гривень, інфляційне збільшення в сумі 4\~868, 39 гривень та 3% річних в сумі 1\~374, 07 гривень. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут» з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг ТОВ «Вінницягаз Збут» виконує належним чином та в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання з оплати послуг своєчасно та в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим станом на 30.04.2022 сума заборгованості за послугу з газопостачання відповідача перед ТОВ «Вінницягаз Збут» за період з 01.01.2022 по 30.04.2022, інфляційне збільшення та 3% річних складала 30\~537,14 гривень. Викладене стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 08.05.2024 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що з моменту відкриття провадження у даній справі відповідачем добровільно здійснено часткове погашення заборгованості за послуги з постачання природного газу у розмірі 12\~000, 00 грн. У зв`язку з чим представник позивача ТОВ «Вінницягаз Збут» вважає за необхідне зменшити позовні вимоги до відповідача та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 12\~294, 68 грн., яка виникла в період з 01.01.2022 по 30.04.2022, інфляційне збільшення у розмірі 4\~868, 39 грн. та 3 % річних у розмірі 1\~374,07 грн. Крім того просить стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 3\~028, 00 грн. Суд, дослідивши матеріали заяви про уточнення позовних вимог, приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. З огляду на процесуальне право особи розпорядитися своїми процесуальними правами, суд вважає за необхідне (без винесення окремого процесуального рішення) прийняти заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала. Судова кореспонденція направлялась судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] , яку відповідач не отримала, конверт з судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються правовідносини сторін, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут» за відкритим особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, буд. 18. Станом на 24.04.2024 сума заборгованості відповідача за отриману послугу з постачання природного газу перед ТОВ «Вінницягаз Збут» за період з 01.01.2022 по 30.04.2022, інфляційне збільшення та 3% річних складає 18\~537,14 гривень. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, із врахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827 (далі - Правила постачання). Розділом III Правил постачання передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2500, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам. Крім цього, згідно абзацу 2 п. 4 розділу III Правил постачання якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] в період з 22.12.2022 по 24.04.2024, здійснювала часткову оплату спожитого природнього газу, однак сплачені суми в повному обсязі не покривали заборгованості попередніх періодів. Як вбачається з розрахунку заборгованості, яка додана до позовної заяви, послуги з постачання природного газу відповідачем приймаються та, як наведено вище, проводиться часткова оплата. У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до обов`язків споживача належить оплата за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, постачальник зобов`язується поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Розділом III Правил постачання закріплено, що при розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Свої зобов`язання по забезпеченню відповідача природним газом, як споживача цих послуг, позивач виконує належним чином та в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг своєчасно та в повному обсязі не виконує. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати житлово-комунальних послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15; від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц; від 17 січня 2019 року у справі № 486/156/17 та постанові Вінницького апеляційного суду у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ по справі № 147/587/19 від 26 липня 2019 року. З огляду на викладене, у відповідача перед позивачем виник обов`язок щодо сплати послуг з постачання природного газу та збитків завданих несвоєчасним розрахунком за вказані послуги попри відсутність двосторонньої підписаної письмової форми договору про надання послуг з постачання природного газу. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач у встановлений строк свого обов`язку по оплаті послуг позивача не виконав і допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, тому наведена бездіяльність є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України). Відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги з постачання природного газу не сплачує, чим порушує умови Типового договору про надання послуг з постачання природного газу побутовим споживачам в частині своєчасності та повноти виконання обов`язку в натурі. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №210/5796/16-ц. Відповідно до оборотної відомості за період з січня 2022 року по квітень 2024 року, по особовому рахунку № [NUMBER] , який відкрито на відповідача та розрахунку суми заборгованості за спожиті послуги з постачання природного газу з врахуванням 3% річних від суми заборгованості за спожиті послуги та інфляційних втрат, по о/р № [NUMBER] по приміщенню за адресою: [ADDRESS] , заборгованість [PERSON] за спожиті послуги з постачання природного газу за період з січня 2022 року по квітень 2024 року, становить 18\~537,14 грн., з яких: 12\~294,58 грн. - сума заборгованості за спожиті послуги з постачання природного газу, 4\~868,39 грн. інфляційне збільшення та 1\~374,07 грн. - 3% річних від суми заборгованості. Таким чином правильність розрахунків позивача за заявленою до стягнення сумою боргу відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано. Доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань з оплати наданих житлово-комунальних послуг відповідачем суду не представлено. З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved