Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У жовтні 2023 [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] , який помер [INFO] у віці 44 років, про що 04.09.2023 року складено відповідний актовий запис №2685, відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Вінниці, про що в Книзі реєстрації народжень 01.03.2019 зроблено відповідний запис за № 729. В актовому записі про народження [PERSON] №729 від 01.03.2023, складеному Вінницьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, в графі «відомості про батька», батьком дитини записати [PERSON] , громадянина України. Мотивувала заявлені вимоги тим, що з жовтня 2015 року заявниця проживала спільно з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, аж до його смерті [INFO] в [ADDRESS] . Під час спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , фізіологічним батьком якого є [PERSON] . За життя [PERSON] вважав себе батьком дитини, виховував його. Вказаний факт встановити необхідно для того, щоб дитина могла отримувати пенсію по втраті годувальника та інші соціальні виплати. Ухвалою суду від 03.11.2023 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження. Представник заявниці до судового засідання не з`явився, суду надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Заінтересована особа Департамент соціальної політики Вінницької міської ради надав пояснення в яких повідомив, що заявниця неодноразово зверталася у департамент для отримання допомоги як малозабезпечена сім`я. Кожного разу при заповненні документів зазначала, що у шлюбі не перебуває, спільного господарства ні з ким не веде. Натомість у заяві йдеться про те, що вона з жовтня 2015 року проживала спільно з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, аж до його смерті [INFO] . Отже, [PERSON] навмисно приховувала факт спільного проживання з [PERSON] , згідно даної інформації розмір виплати міг бути іншим. Представник Пенсійного фонду України у Вінницькій області до судового засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представники Служби у справах дітей Вінницької міської ради та Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до судового засідання не з`явилися, суду надали заяви у яких просили розгляд справи здійснити у їх відсутність. Суд дослідивши надані докази встановив, [PERSON] народився [INFO] , батьки [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO] про що відділом ДРАЦС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Вінниця) здійснено відповідний актовий запис №2685. [PERSON] народився [INFO] , в графі мати вказано [PERSON] , в графі батько [PERSON] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст.135 СК України - за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою. [PERSON] перебуває на обліку в Департаменті соціальної політики Управління соціального захисту населення (Лівобережне), як родина, якій призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. До членів її родини входять: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є рідним братом померлого [PERSON] . З ініціативи заявниці було проведено генетичну експертизу. Зразки відібрано від рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] та дитини [PERSON] . Результати ДНК\~тесту показав,\~що імовірність\~споріднення [PERSON] та [PERSON] 97,3492%. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з частин 1 і 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду, а підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. В той же час, статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду; заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу; заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. У пунктах 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 89 ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дослідивши надані документи, враховуючи результати експертного дослідження приходить до висновку, що факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved