Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] \~ до Мар`їнської міської військової адміністрації про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] є власником: - \~ \~ \~ \~житлового будинку (А-1) з прибудовою ( а-1), загальною площею 94,4 м2, в тому числі житловою площею 56,2 м2, з господарськими будівлями: літня кухня-сарай (Б1), тамбур (б-1), ворота №1, паркан №2, за адресою: [ADDRESS] ,якому належить на праві спільної часткової власності - частина на підставі рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.04.2013 року справа 2/237/1008/13, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.10.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., зареєстрованого в реєстре № 947, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; - \~ \~ \~ \~земельної ділянки, загальною площею 0,0897 га, за кадастровим номером: 1423310100:01:003:0304, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , якому належить на праві спільної часткової власності частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.03.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., зареєстрованого в реєстре № 116, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.10.2016 року, посвідченого державним нотаріусомМар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., зареєстрованого в реєстре № 943, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 313922671 від 01.11.2022 року. Позивач є її племінником, у 2015 році його визнали недієздатним, після смерті його матері вона оформила опіку на ним згідно рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 03.03.2016 року справа 237/47/16-ц, на підставі чого представляє його інтереси. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Територія Мар`їнської міської територіальної громади Донецької області з 24.02.2022 віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004. \~ \~ \~ \~У 2022 році при терміновій евакуації з міста Мар`їнка, у якому розпочались активні бойові дій, у будинку за адресою: [ADDRESS] , де вони проживали з позивачем залишились правовстановлюючі документи на ім`я позивача, які підтверджували право власності позивача на житловий будинок та земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] , а саме: 1) \~ \~ \~ \~Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.04.2013 року справа 2/237/1008/13про визнання право власності, яким визнано частини на житловий будинок після смерті батька. 2) \~ \~ \~ \~Свідоцтво про право на спадщину від 21.10.2016 року, посвідчене державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., зареєстроване в реєстре № 947, відповідно до якого прийнято частину на житловий будинок після смерті матері. 3) \~ \~ \~ \~Свідоцтво про право на спадщину від 12.03.2013 року, посвідчене державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., зареєстроване в реєстре № 116, відповідно до якого прийнято частину на земельну ділянку після смерті батька. 4) \~ \~ \~ \~Свідоцтво про право на спадщину від 21.10.2016 року, посвідчене державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., зареєстроване в реєстре № 943, відповідно до якого прийнято частину на земельну ділянку після смерті матері. У зв`язку із ситуацією, яка склалась зазначені документи було втрачено, для відновлення втрачених документів, представником позивача було отримано копію рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.04.2013 року по справі 2/237/1008/13, а що стосується свідоцтв про право на спадщину, виданих державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., було направлено запит до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо отримання дублікатів правовстановлюючих документів. У відповідь на запит Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції надано лист від 26.07.2023 №34768/С-3621/15.5, повідомлено, що «Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Харків) від 19липня 2023 року № 6484/04 «Про оголошення простою державних нотаріальних контор Донецької області», з 19 липня 2023 року оголошено простій Мар`їнської державної нотаріальної контори, до особистого розпорядження. Документи Мар`їнської державної нотаріальної контори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області. З урахуванням наведеного доступ до спадкових справ, що перебували в провадженні Мар`їнської державної нотаріальної контори, відсутній». Даним листом рекомендовано для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, звернутись до суду. \~ \~ \~ \~При отриманні Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 313922671 від 01.11.2022 року, виявлено, що при проведенні державної реєстрації нерухомого майна на частину житлового будинку та частину земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , яке позивач отримав, як спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , державним реєстратором Дейнекою Ларисою Анатоліївною Мар`їнської державної нотаріальної контори Покровського районного нотаріального округу Донецької області не погашені відомості про речове право в Державному реєстрі речових прав за померлою, а саме: - \~ \~ \~ \~№ 1100795 від 16.05.2013 року на частину житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] ,яке належало на праві спільної часткової власності померлій [PERSON] , на підставі рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12.04.2013 року справа 2/237/1008/13; - \~ \~ \~ \~№ 320594 від 12.03.2013 року на частину земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , яке належало на праві спільної часткової власності померлій [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.03.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Мар`їнської державної нотаріальної контори Дайнекою Л.А., зареєстрованого в реєстрі № 115. \~ \~ \~ \~Для погашення речового право на нерухоме майно, яке зареєстровано за померлою, позивачу необхідно надати державному реєстратору оригінали правовстановлюючих документів, що не представляється можливим, оскільки документи Мар`їнської державної нотаріальної контори до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області, що є перешкоджанням в отриманні дублікатів свідоцтв про право на спадщину, виданих Мар`їнською державною нотаріальною конторою Покровського районного нотаріального округу Донецької області. У зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] , позивач позбавлений права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, що є перешкодою для реалізації права власності позивачу. На підставі вищевикладеного,з метою визнання права власності позивача не нерухоме майно, яке належить йому на праві власності після смерті батьків, вона змушена в інтересах позивача звернутись до суду з питання визнання права власності. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (пункт 1 частина друга статті 16 Цивільного кодексу України). Згідно статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно постанови Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14, у якій зазначається, що за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення у ст. 392 ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦКУкраїни передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Пунктами 1, 2 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек згідно частини першої статті 13Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141 (зі змінами), у пункті 40 передбачає, що відомості невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком. Разом з тим, норми абзацу 3 частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлюють, що відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав. Підстави та процедуру погашення записів визначає пункт 45 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141, а саме: У разі державної реєстрації прав, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. в архівній складовій частині Державного реєстру прав, після внесення до Державного реєстру прав відомостей, передбачених пунктами 41, 42 та 44 цього Порядку, державний реєстратор проставляє у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відмітку про погашення запису про об`єкт нерухомого майна, незавершеного будівництва (крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту), в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек відмітку про погашення запису про обтяження речового права та/або запису про іпотеку. У разі належності майна на праві спільної власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно проставляється відмітка про погашення запису про право власності виключно щодо особи, стосовно якої проводяться реєстраційні дії. Правила цього пункту в частині проставлення відмітки про погашення запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та/або Державному реєстрі іпотек застосовуються також у разі, коли така державна реєстрація вже проведена в Державному реєстрі прав без проставлення відповідної відмітки під час проведення наступних реєстраційних дій щодо відповідного об`єкта нерухомого майна за умови належної ідентифікації такого об`єкта у відповідних реєстрах або у разі відсутності необхідності проведення реєстраційних дій - за заявою про виправлення технічної помилки. Таку заяву може подати також особа, записи про яку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно залишилися без проставлення відмітки про погашення, або її спадкоємці (правонаступники). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності на майно. На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до\~суду з\~ позовною заявою про визнання права власності. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 335,376,392 ЦК України, суд

Outcome: approved