Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 13 000 гривень з дня подачі до суду позовної заяви до досягнення донькою повноліття. Мотивуючи свою заяву тим, з 24.02.2001 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON] , [INFO] , донька мешкає разом з нею. Сімейні відносини сторони припинили з початку 2023 року. Відповідач надавав матеріальну допомогу в добровільному порядку в розмірі 13 000 гривень на місяць, однак протягом останнього півріччя припинив забезпечувати свою доньку матеріально. Відповідач є працездатною особою та стабільно отримує заробітну плату та іншим особам аліменти не сплачує. У зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 23.04.2024 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо задоволення позову. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.02.2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Актом про проживання від 11.04.2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Правова норма ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому обов`язок батьків дитини по утриманню дитини є спільним. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитини, оскільки, згідно ч.1 ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Як передбачено ч. 1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст. 191 СК України). Позивачем визначений розмір аліментів у твердій сумі, який складає 13 000 грн. щомісячно, який вона вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач фактично позовні вимоги визнав. Суд вважає, що зазначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини, та не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, та те, що відповідач перебуває у працездатному віці і зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про можливість стягнення з останнього аліментів на утримання дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР№ 789-XIIвід 27лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР№ 789-XII від 27 лютого 1991), кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення у справах про стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення. За п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved