Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

13 листопада 2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов позов, яким позивач просить: стягнути з Фізичної особи\~підприємця [PERSON] (далі по тексту - ФОП [PERSON] ) на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 259625,00 грн. та судові витрати пов`язані із розглядом справи у суді. Вимоги обґрунтовано тим, що 21 червня 2023 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено Договір на поставку паливних карток та талонів №7. Згідно умов договору ФОП [PERSON] зобов`язалась поставити [PERSON] нафтопродукти, у визначених об`ємах та у зазначений у договорі строк. Об`єми та кінцевий строк поставки нафто про-дуктів вказаний у Додатку №1 до Договору на поставку паливних карт та талонів №7 від 21 червня 2023 року. На виконання вимог Договору [PERSON] перерахувала на рахунок ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 212\~500,00 грн. Однак, продавець ФОП [PERSON] взяті на себе згідно Договору зобов`язання не виконала, грошові кошти оплачені [PERSON] повернула частково у розмірі 6000,00 грн., з порушенням строків визначених умовами Договору. У зв`язку, з неповерненням частини грошових коштів [PERSON] відправила на адресу ФОП [PERSON] претензію з вимогою повернення боргу. Станом на 23 жовтня 2023 року загальний розмір заборгованості становить 259\~625,00 грн., що складає 206\~500,00 грн. сума, яку продавець не повернув покупцю у зв`язку з порушенням Договору, 53125,00 штраф відповідно до п. 7.2 Договору, як позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Відповідач своїм процесуальним правом подати відзив на позов, клопотання чи заяви у справі, не скористався. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідом-лені належним чином. Натомість представник позивача подав заяву, якою розгляд справи просив здійснити у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримав та просив задовольнити. Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач своїх представників до суду не направив, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направили. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи і наявні в ній докази, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2\~передбачено, що відповідно ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст.\~12,\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 21 червня 2023 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір на поставку паливних карт та талонів №7, відповідно якого ФОП [PERSON] зобов`язалось поставити [PERSON] нафтопродукти, в об`ємі та у терміни, що визначені у додатку № 1 до договору (п. 1.1) (а.с. 5-9). Згідно Додатку №1 до Договору на поставку паливних карт та талонів №7 від 21 червня 2023 року, об`єм нафтопродуктів (дизель) становить 8335,00 літри (а.с. 10). На виконання умов договору, 21 червня 2023 року позивач [PERSON] сплатила відповідачу грошові кошти у розмірі 212500,00 грн. Наведене підтверджується квитанцією №0.0.3061221167.1 (а.с. 11). Згідно пункту\~7.2\~Договору на\~поставку паливних\~карт та\~талонів №7,\~у разі\~порушення продавцем\~умов виконання\~взятих на\~себе зобов`язань,\~останній гарантує\~повернення коштів\~сплачених покупцем,\~протягом трьох\~банківських днів\~з моменту\~прострочення зобов`язання,\~у разі\~прострочення продавцем\~зобов`язання більше\~ніж на\~70\~календарних днів,\~продавець також\~зобов`язується сплатити\~штрафні санкції\~у вигляді\~25%\~від вартості\~даного Договору.\~ ФОП [PERSON] зобов`язання взяті на себе за Договором не виконала, у зв`язку з чим грошові кошти повернула частково, а саме у розмірі 6000,00 грн. Станом на час ухвалення рішення, суду не надано доказів щодо виконання ФОП [PERSON] умов Договір на поставку паливних карт та талонів №7 чи доказів повернення грошових коштів позивачу. Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно ч. 1\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ч. 1\~ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно ст. 663 ЦК України\~продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень\~статті 530 цього Кодексу. У частині 1\~ст.693\~ЦК України вказано, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до\~статті 530 цього Кодексу. Згідно ч. 2 цієї статті, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Суд також звертає увагу, що в силу вимог ч.1, 2 ст. 530\~УК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Встановлено, що претензію про повернення коштів в розмірі 259625,00 грн. позивач направив відповідачу 22 вересня 2023 року, що підтверджується копією претензії (а.с.4). Відповідно вимог ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодав-ства, а відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ЦК України). Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержан-ня своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Судом встановлено, що відповідачем не поставлено паливні карти та талони в строк зазначений в договорі та на день розгляду справи грошові кошти не повернуто. Доказів протилежного суду сторонами не надано. Відповідно п.7.2 Договору на поставку паливних карт та талонів №7, у разі порушення продавцем умов виконання взятих на себе зобов`язань, останній гарантує повернення коштів сплачених покупцем, протягом трьох банківських днів з моменту прострочення зобов`язання, у разі прострочення продавцем зобов`язання більше ніж на 70 календарних днів, продавець також зобов`язується сплатити штрафні санкції у вигляді 25% від вартості даного Договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором, відповідачем порушено умови Договору, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 259\~625,00 грн., яка складається з : 206\~500,00 грн. сума, яку продавець не повернув покупцю у зв`язку з порушенням Договору, 53125,00 штраф відповідно п. 7.2 Договору. Представником позивача надано обґрунтований розрахунок заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає такий розрахунок\~арифметично правильним та таким, що відповідає обставинам справи. Відповідачем будь-яких заперечень щодо розрахунку боргу не надано. Відповідно ч. 1 - 4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається представник позивача як на підставу для задоволення позову знайшли своє обґрунтування в ході судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, відповідно вимог ч. 1 ст. 133 та ч. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений [PERSON] при зверненні до суду, в розмірі 2596,25 грн., оскільки позов задоволено в повному обсязі.

Outcome: approved