Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на автомобіль. Позовні вимоги\~мотивовані\~тим,\~20\~квітня 2019\~року між\~позивачем та\~ [PERSON] \~укладена угода\~про купівлю-продаж\~автомобіля марки\~Audi,\~модель А6\~2.5\~TDI,\~рік випуску\~1999,\~сірого\~кольору,\~двигун [NUMBER] ,кузов\~Б/Н,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] .\~Перед укладанням\~угоди позивач\~передав відповідачу\~гроші в\~сумі 40\~000\~ (сорок\~тисяч)\~гривень,\~в рахунок\~сплати за\~придбаний автомобіль.\~А відповідач\~в свою\~чергу підписав\~договір купівлі-продажу\~та написав\~розписку про\~отримання вищезазначеної\~суми грошей.\~До моменту\~укладання угоди,\~з квітня\~2019\~року позивач\~користувався та\~розпоряджався даним\~автомобілем згідно\~наданого йому\~технічного паспорту. У договорі, підписаному ними 20.04.2019 року [PERSON] зобов`язався протягом одного місяця, тобто до 20 травня 2019 року нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Позивач неодноразово намагався зв`язатися з відповідачем з приводу нотаріального оформлення їх угоди, однак відповідач постійно переносив дату оформлення угоди. Указом\~Президента\~України від\~24\~лютого\~2022\~року\~№\~64/2022\~«Про\~введення\~воєнного стану\~в\~Україні»,\~затвердженим\~Законом\~України від\~24\~лютого\~2022\~року\~№\~2102-IX,\~в\~Україні\~було введено\~воєнний\~стан.\~У\~зв`язку\~із тим,\~що\~на\~території Донецької\~області\~в\~ході повномасштабного\~вторгнення\~з\~24\~лютого\~2022\~року\~терористичних\~сил «ДНР»\~та\~російських\~збройних сил\~ведуться\~активні\~бойові дії,\~\~на\~території не\~працюють\~МРЕВ\~та державні\~органи,\~існують\~деякі\~обмеження які\~ускладнюють\~процедуру\~переоформлення автомобіля\~та\~вимагають\~багато часу, належним чином оформити купівлю-продаж позивач не зміг, нотаріально засвідчити факт продажу авто також зафіксувати не вдалось. Оскільки стан зазначеного автомобіля позивача влаштовував та він не хотів втрачати таку вигідну пропозицію, за взаємною згодою сторін було укладено договір купівлі продажу транспортного засобу. У підтвердження цієї угоди відповідач передав два комплекти ключів від зазначеного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З початку користування зазначеним автомобілем позивач за власні кошти зробив капітальний ремонт двигуна, ходової частини, провів зварювальні та малярні роботи кузову, придбав нову акумуляторну батарею, встановив нову гуму, що підтверджується документально. Позивач продовжує відкрито ним користуватись, поновлює страхові поліси на загальнообов`язкове страхування водіїв транспортних засобів, постійно вдосконалює зазначене авто. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що автомобіль належить йому на праві власності, тому звертається з позовом до суду оскільки інших способів захисту свого порушеного матеріального права не бачить. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК\~України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Відповідно до ч.2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1\~ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved