Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.11.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції актовий запис №1420. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 листопада 2022 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено відповідний актовий запис №1420. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23 листопада 2022 року. Починаючи із цього часу вони проживали із Відповідачкою однією сім`єю. Вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного. В даному шлюбі вони виховували 4 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, що враховуючи те, що з травня 2023 року вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин як подружжя подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дітей оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Процесуальні дії по справі, заяви сторін Ухвалою судді\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області від\~16.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін. Позивач в судове засідання 21.05.2024 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. При цьому, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності. Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання 21.05.2024 року повторно не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу проживання, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву не подавала. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 23 листопада 2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровали шлюб у вВідділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що було складено відповідний актовий запис за №1420. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 23 листопада 2022 року. З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.02.2023 року (виданого повторно) вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.02.2023 року (виданого повторно) вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.02.2023 року (виданого повторно) вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.02.2023 року (виданого повторно) вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також, до матеріалів справи додано копії паспортів сторін та довідку від 28.11.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видані [PERSON] , довідку від 23.12.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи видані [PERSON] , в яких вказано їх фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51 Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги, зазначені позивачем у позовній заяві обставини, а саме, що у сторін є четверо неповнолітніх дітей 2011, 2012, 2014, 2018 р.н., проте з травня 2023 року вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин як подружжя. Позивач вважає, що подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110-112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 142, 247, 263-265, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved