Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

22 квітня 2024 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області за підсудністю з Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом акціонерного товариства "ОТП Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 26 грудня 2022 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 3000001350 шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до укладеного договору банк надав відповідачу кредит, у розмірі 39 917,00 грн., зі сплатою за його користування 20 % річних. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконував, в зв`язку з чим виникла заборгованість, в сумі 40758,11 грн. На підставі зазначеного позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість, в розмірі 40758,11 грн та витрати на оплату судового збору, в розмірі 3028,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що у справі маються відповідні докази, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направляв. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши докази у справі суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так 26 грудня 2022 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3000001350, за яким позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на загальні споживчі цілі, в розмірі 39917,00 грн., зі сплатою за їх користування відсоткової ставки 20 % річних, строком на 48 місяців, з умовою сплати щомісячних ануїтентичних платежів згідно додатку № 1 до договору (а.с.11-16). Також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, де сторонами детально визначено умови кредитування, що зазначені в договорі (а.с.9-11). Вказаний кредитний договір, додаток №1 до нього та паспорт споживчого кредиту було підписано відповідачем електронним підписом у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". Позивач виконав зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти, однак останній не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання, грошові кошти та відсотки за їх користування вчасно не повертав, у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість, в розмірі 40758,11 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачу нараховано за даним кредитним договором, станом на 19 жовтня 2023 року, заборгованість у розмірі 40758,11 грн., з яких: 37546,93 грн. заборгованість за тілом кредиту та 3211,18 грн. заборгованість за відсотками (а.с.17). Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує, у зв`язку з чим 19 жовтня 2023 року йому була направлено вимогу, яка залишена відповідачем без задоволення (а.с.6-7). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 - 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, не в повному обсязі повернув позивачу отримані грошові кошти та сплатив відсотки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору, в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved