Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №906729 від 26.09.2008 в сумі 34000,00 доларів США, що станом на 14.05.2012 еквівалентно 278308,88 грн. Позивач зазначає, що 26.09.2008 між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 3400,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,99% строком користування до 12 квітня 2019 року. Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.509, 526, 1054 ЦК України, а відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N014029 від 16.01.2020, укладеним між банком та ТОВ "ГІГ-АНТ", до останнього перейшли всі права вимоги за кредитним договором №906729 від 26.09.2008 року, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] , заборгованість за кредитним договором в розмірі 34000,00 доларів США, що еквівалентно 278308,88 грн., а також судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та постановити заочне рішення. Відповідно дост. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення за-очного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставіст.280 ЦПК Ук-раїнирозглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за до-помогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою Сторожинецького районного суду від 26.03.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Статтею 1054ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що що 26.09.2008 між ВАТ "КБ "Надра" та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 3400,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,99% строком користування до 12 квітня 2019 року (п.1.1 та п.1.3 договору), однак свій обов`язок по поверненню коштів порушила. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. У відповідності зі ст.625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути тіло кредиту. При цьому, суд виходить з того, що в судовому засіданні встановлено, що за договором №GL3N014029 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеним між банком та ТОВ "ГІГ-АНТ"16.01.2020, до останнього перейшли всі права вимоги за кредитним договором №906729 від 26.09.2008 року і додатковими угодами. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до вимог статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст.514ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, за змістом статей 521, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, заміна кредитора у зобов"язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Таким чином, ТОВ "ГІГ-АНТ" на підставі договору набув за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки) право вимоги до відповідача за договором №906729 від 26.09.2008 року на суму 3400 доларів США. Згідно ст.82ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пун-кти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відпо-відно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в яко-му містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змі-шаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги і те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не подав. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і 3028 грн. витрат на сплату судового збору. На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved