Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Байрачний Андрій Іванович, Другий відділ ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про припинення арешту на нерухоме майно та визнання права власності. В обґрунтування позову посилається на те, що 31.08.2010 року придбала у [PERSON] будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 6825087200:03:001:0035, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на домоволодіння було зареєстровано за нею 20.09.2010 року, тоді як право власності на земельну ділянку не було зареєстровано, а нотаріусом на Державному акті було лише зроблено відмітку про посвідчення договору купівлі-продажу та перехід права власності на земельну ділянку до позивача. При зверненні до нотаріуса 01.12.2023 року з метою проведення державної реєстрації за собою права власності на земельну ділянку, позивач отримала відмову, оскільки право власності на земельну ділянку досі зареєстровано за відповідачем, а 13.12.2016 року Другим відділом ДВС відносно боржника [PERSON] застосовано арешт її нерухомого майна, в тому числі і земельної ділянки, яка належить позивачу. Наявність такого обтяження порушує її права розпоряджатись своєю власністю, у зв`язку із чим вона змушена звернутись до суду та окрім зняття арешту із земельної ділянки просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. 15.01.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 27.02.2024 року справу призначено для слухання по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Третя особа, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Байрачний Андрій Іванович, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому, в судовому засіданні щодо вирішення позову покладався на думку суду, вказав, що відносно боржника [PERSON] відкрито п`ять виконавчих проваджень на даний час. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , у відповідності до договорів купівлі-продажу, 31.08.2010 року придбала у [PERSON] будинок та земельну ділянку з кадастровим номером 6825087200:03:001:0035, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на домоволодіння було зареєстровано за нею 20.09.2010 року, тоді як право власності на земельну ділянку не було зареєстровано, а нотаріусом на Державному акті серії ЯЛ №704829, було лише зроблено відмітку про посвідчення договору купівлі-продажу та перехід права власності на земельну ділянку до [PERSON] . Позивачу 01.12.2023 року стало відомо, що право власності на земельну ділянку, яку вона придбала відповідно до договору купівлі-продажу у [PERSON] , досі зареєстровано за відповідачем. При зверненні до нотаріуса з метою проведення державної реєстрації за собою права власності на земельну ділянку, позивач отримала відмову. Оскільки, 13.12.2016 року Другим відділом ДВС відносно боржника [PERSON] застосовано арешт її нерухомого майна, в тому числі і земельної ділянки, яка належить позивачу. З метою захисту своїх прав позивач звернулась із зазначеним позовом. Дані обставини об`єктивно підтверджені долученими до матеріалів справи письмовими доказами. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Ст.\~16\~ЦК України,\~передбачено,\~що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов 'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. \~ \~ \~ \~П. 33 зазначеної постанови Пленуму ВСУ містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов 'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, якщо він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. \~ \~ \~ \~Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером 6825087200:03:001:0035, що знаходиться в [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2010 року за №2074, посвідченому приватним нотаріусом Поліщук Н.В., обмежує її право власності. \~ \~ \~ \~Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що право власності на майно, на яке згодом було накладено арешт, набуте позивачем на законних підставах,\~а арешт\~даного майна\~порушує та\~обмежує права\~позивача,\~а томуслід припинити обтяження речових прав. \~ \~ \~ \~Щодо позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером 6825087200:03:001:0035, то суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позивач є власником цієї земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2010 року за №2074, а тому в задоволенні такої вимоги слід відмовити. \~ \~ \~ \~Отже, за таких обставин, слід припинити обтяження у формі арешту та скасувати арешт на земельну ділянку, площею 0.25 га з кадастровим номером 6825087200:03:001:0035, розташовану за адресою: [ADDRESS] відведену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка зареєстрована за [PERSON] , [INFO] власником якої є [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] . В решті слід відмовити.

Outcome: dismissed