Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

16.02.2024 року позивач [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини від всіх доходів відповідача, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 лютого 2024 року до досягнення ним 23-річного віку. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дитини, який є студентом 1 курсу Одеського державного університету внутрішніх справ денної форми навчання за напрямком «Правоохоронна діяльність». До повноліття сина вона отримувала від відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини від його доходів на утримання дитини на підставі рішення суду. На думку позивача, відповідач повинен приймати участь в утриманні дитини, він офіційно працевлаштований, працює водієм в Державній прикордонній службі України. Його матеріальний стан на теперішній час дозволяє сплачувати аліменти на дитину, яка навчається та не може себе забезпечувати. Відповідач відмовляється надавати допомогу, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду. Ухвалою судді від 20.02.2024 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. 08.04.2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшло заперечення (відзив) про часткове визнання позовних вимог, а саме він погодився сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/14 частин від його доходів до досягнення ним 21 року. Відповідач зазначив, що він проходить військову службу та є учасником бойових дій, у нього на утриманні від іншого шлюбу є троє неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом дитинства. Окрім цього його теперішня дружина є інвалідом з дитинства та находиться на його повному утриманні. Вона не працює, доглядає за сином інвалідом та іншими двома дітьми, тому він один забезпечує сім`ю. Також під час проходження військової служби, він не одноразово проходив лікування, у зв`язку з хронічними захворюваннями. Так як син [PERSON] буде навчатися тільки три роки, він просить стягувати аліменти до досягнення ним 21 року. В судове засідання 08.05.2024 року позивач [PERSON] надала уточнення позовних вимог, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/14 частини від усіх доходів відповідача до досягнення сином 23 років (а.с.45), на фіксуванні судового процесу не наполягала, її представник адвокат Сахарова Н.М., яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1352807 від 08.04.2024 року, в заяві від 09.04.2024 року просила суд розглянути справу за відсутністю позивача (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання 08.05.2024 року надав заяву про розгляд справи без його участі, на фіксуванні судового процесу не наполягав, не заперечував проти задоволення уточнених вимог, але наполягав на стягненні аліментів до досягнення сином 21 року (а.с.46). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 06.12.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису про народження № 02 від 02.03.2006 року (а.с.6), який на даний час досяг повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України\~якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що спільний син сторін являється студентом І курсу денної форми навчання Херсонського факультету Одеського державного університету внутрішніх справ з підготовки фахівців освітнього ступеня «бакалавр», за напрямком «Правоохоронна діяльність», бюджетна форма навчання. Наказом за № 183о/с від 08.08.2023 року зарахований на 1 курс, термін навчання 3 роки, що підтверджується довідкою №12/17 від 08.02.2024 року, виданою закладом (а.с.7). Також судом встановлено, що [PERSON] буде навчатися на бюджетній основі на замовлення Головного управління поліції в Одеській області, що підтверджується контрактом №ХК-182/23 про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ, який був укладений 14.08.2023 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ в особі ректора полковника поліції Швеця Д.В. з однієї сторони та Головним управлінням Національної поліції України в Одеській області в особі начальника, полковника поліції [PERSON] (а.с.8) На підставі укладеного контракту та вступу до вузу [PERSON] отримав спеціальний жетон Одеського державного університету внутрішніх справ, який підтверджує що він є курсантом (а.с.9). Доказів оплати проживання в гуртожитку, або найму іншого житла суду надано не було. Повнолітня дитина навчається на денній формі навчання, можливості працювати не має, власних доходів не має, потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, а саме: проживання на період навчання, транспортних витрат, канцелярських товарів, одягу, тощо. Відповідно до ч.3\~ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що обов`язок утримувати повнолітню дитину у період навчання лежить на обох батьках, а не лише на матері. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний робити все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько. Згідно з п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Відповідно до\~ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199, 200,201\~цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється працездатною особою, на даний час він проходить службу у військовій частині [NUMBER] , та його доходи за пів року, з жовтня 2023 року по березень 2024 року, склали 303\~698,89 грн. (нараховані), з яких були утримані аліменти на користь позивача в розмірі 30\~077,83 грн., з березня 2024 року, аліменти вже не нараховувалися та не виплачувались (а.с.23). Також [PERSON] отримує пенсію за вислугу років, сума якої за період з 01.10.2023 року по 31.03.2024 року склала 79 987,85 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 7048 3700 0402 1091 (а.с.47). Відповідач перебуває з 03.07.2007 року у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 03 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису №65 (а.с.24), яка є інвалідом 3 групи з дитинства по зору та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Пенсійним фондом України 05.12.2011 року (а.с.21), тобто дружина відповідача отримує грошове забезпечення від держави, та не повністю знаходиться на його утриманні. В цьому\~шлюбі відповідач\~має трьох\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~їх свідоцтвами\~про народження\~(а.с.25,26,27). Сім`я перебуває\~на обліку,\~як багатодітна,\~що підтверджено\~посвідченням № [NUMBER] ,\~з 06.12.2010\~року,\~так як\~у дружини\~відповідача є\~старша дитина\~ [PERSON] ,\~2002\~року народження\~(а.с.22), тому вони як багатодітна сім`я мають права на пільги, передбачені законодавством. Молодша дитина подружжя [PERSON] , є інвалідом з дитинства, у зв`язку з чим його мати [PERSON] отримує державну соціальну допомогу, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане УСЗН Болградської РДА 06.09.2021 року (а.с.22). Відповідачем на надано довідок про нараховані та виплачені його дружині за останні пів року соціальні виплати, але суд не може не зазначити про отримання певних доходів дружиною відповідача, що протирічить запереченням викладеним у відзиві відповідачем, що всі члени сім`ї перебувають на його утриманні. Окрім цього\~відповідач є\~учасником бойових\~дій,\~що підтверджується\~посвідченням серії\~УБД,\~виданим у\~липні 2018\~року та\~значиться на\~обліку в\~УСЗН,\~отримуючи пільгу\~на 6\~осіб в\~розмірі 75% (а.с.28). У своєму відзиві відповідач посилається на стан здоров`я, що він має хронічні захворювання, але в останнє він знаходився на стаціонарному лікуванні ще у 2009 році, інших доказів потреби відповідача у проходженні лікування суду надано не було. Тобто фактично, відповідачем не надано доказів загострення його хронічних захворювань та необхідності проходження лікування, в тому числі тривалого, що би позбавляло його можливості працювати та отримувати певні доходи. Позивачка не надала суду доказів її матеріального стану, або стану здоров`я, відповідачем також не надані спростовуючи доказі, тому суд вважає, що сторони мають умови (стан здоров`я) для утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Син знаходиться на даний час на утриманні матері, і саме вона надає на даний час матеріальну допомогу синові. Зважаючи на те, що батьки мають рівні права по відношенню до дитини, в тому числі і по його утриманню, суд враховуючи, матеріальний та сімейний стан сторін по справі (у відповідача на утриманні ще три неповнолітні дитини, одна з яких є інвалідом з дитинства, в той час як у позивача інших утриманців не має). Позивач [PERSON] , у зв`язку з тим, що відповідач має постійний дохід, просить стягнути аліменти в 1/14 частині від доходу, з чим фактично погодився відповідач. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо періоду стягнення аліментів, то вони сплачуються тільки на період навчання, але не більше за досягнення дитиною 23 річного віку, так як строк навчання визначений у контракті та становить 3 роки, тому суд вважає за необхідне визначити датою до якої будуть стягуватися аліменти закінчення останього учбового року - 30.06.2026 року. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно\~зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Обидві сторони звільнені від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно віднести витрати за рахунок бюджетних коштів.

Outcome: approved