Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) батьківських прав відносно доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після народження першої дитини [PERSON] , відповідач залишив сім`ю і тільки декілька разів приїздив до доньки. На сьомий день народження доньки [PERSON] , відповідач повернувся додому і вони знову почали проживати разом. Згодом в них народилась друга донька [PERSON] , [INFO] і її колишній чоловік проживав з ними до шестимісячного віку доньки і знову залишив сім`ю, після вже довгий час із дітьми не спілкується не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує, має заборгованість по сплаті аліментів на дітей. Така поведінка Відповідача свідчить про ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування, невиконання ним батьківських обов`язків по відношенню до доньок. У зв`язку із вищевикладеним звернулась із цим позовом до суду. В судовому засіданні 18.04.2023 року позивач позовні вимоги підтримала, та вказала, що батько після народження другої доньки приблизно у шестимісячному віці покинув її та двох доньок, за останніх шість років жодного разу не приїздив до них у м. Вінницю, не телефонує, до доньки [PERSON] в школу не приходив, станом здоров`я дітей не цікавиться, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутність, підтримала позов, просила його задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання, не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст. ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Відповідно до п. 3.,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, народилася [PERSON] , [INFO] де батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] видане Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, народилася [PERSON] , [INFO] де батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Згідно рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2020 року (справа № 134/1237/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] та відповідачем, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача, чка змінила його під час державної реєстрації шлюбу, залишити « [PERSON] », рішення суду набрало законної сили 05.11.2020 року (а.с.16-17). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 липня 2021 року у справі №127/3880/21 на користь позивача стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 12.08.2021 року (а.с.19, 20). Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/1877/23 ухвалено рішення, яким вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 64 875, 21 грн. (а.с.21-23). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2023 за № 29069 заборгованість по виплаті аліментів із [PERSON] . згідно рішення № 127/3880/21 виданого Вінницьким міським судом становить станом на листопад 2023 року 100128,05 грн. та крім того, зазначено, що у Крижопільському ВДВС перебуває виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа №127/1877/23 виданого 21.11.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення аліментів в розмірі 64 875,21 грн (а.с.24). Згідно свідоцтва про шлюб від 11.07.2023 року серія [NUMBER] 11 липня 2023 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.27) [PERSON] 1989 разом із дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають та зареєстровані за адресою [ADDRESS] , та знаходяться на її утриманні, що підтверджуються довідкою квартального комітету «Поділля» від 18.09.2023р. №375 (а.с.18). Відповідно до довідки комунального закладу «Вінницький ліцей № 11» від 13.10.2023 № 01-15-341, навчанням учениці 7-Б класу [PERSON] , [INFO] , займається мати [PERSON] . Вона відвідує батьківські збори, систематично спілкується з класним керівником. Про участь у навчанні, батька учениці інформації немає (а.с.26). Відповідно до акту обстеження житлових умов сім`ї від 06.11.2023 року за № 7 за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], будинок знаходиться в задовільному стані для проживання чотирьох осію (а.с.28). Відповідно до висновку від 13.03.2024 року № 01/00/011/119276 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] . На засіданні комісії 05.03.2024 діти [PERSON] та [PERSON] повідомили, що їм відомо, що мати звернулась з позовом до суду про позбавлення батьківських прав батька [PERSON] .. [PERSON] зазначила, що [PERSON] востаннє приїжджав сім ороків тому, тоді й дарував подарунки. [PERSON] повідомила, що батька не пам`ятає. Діти пояснили, що не бажають спілкуватися з батьком [PERSON] та підтримують маму про її звернення до суду. Батько на засідання комісії не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та спосіб розгляду даного питання, рекомендовані документи які б підтверджували його участь у вихованні доньок не надав. Відповідно до заяви від 29.02.2024 року [PERSON] заперечує щодо позбавлення батьківських прав. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітнніх дітей, без поважних причин залишив їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно малолітніх дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому, суд вважає, що обставина наявності заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини не є безумовною підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дітей, проте сукупність встановлених під час розгляду справи обставин підтверджує ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей не свідчить про намір [PERSON] на відновлення відносин з дітьми та зацікавленість у наявності засобів для життя, навчання й розвитку дітей. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved