Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Подану заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.12.1991. Сторони мають спільних дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Протягом тривалого часу спільне проживання стало неможливим через поступово погіршення сімейного життя, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, частими стали сварки. Фактично сім`я припинила своє існування, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на життя. На підставі викладеного позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від [INFO] відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від сторони відповідача надійшов відзив на позовну заяву та письмові пояснення. відповідно до яких просила у задоволенні позову відмовити. Відповідачка вказала, що подружжя перебувають у шлюбі тривалий час, за період якого пережили багато складнощів. Чоловік є людиною холеричного темпераменту, імпульсивною та вибуховою. На фоні ситуації в країні, вказані якості чоловіка загострилися. За тиждень до дня народження відповідачки, мала місце сварка, а [INFO] день народження відповідачки подружжя відсвяткувало в сімейному колі. Відповідачка вказує про психологічну неготовність до розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач категорично заперечував щодо надання строку для примирення, просив позов задовольнити, шлюб розірвати, вказавши про неможливість спільного проживання з відповідачкою. Представник позивача подану позовну заяву підтримав, просив позов задовольнити з викладених підстав. Відповідачка проти розірвання шлюбу заперечувала, вказала про можливість примирення із позивачем. Представник відповідачки проти розірвання шлюбу заперечувала, з підстав викладених у відзиві та письмових поясненнях. Вислухавши вступне слово, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 грудня 1991 року у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених у місті Києві, актовий запис № 6154. У період шлюбу народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved