Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

20 лютого 2024 року позивач звернувся до Корюківського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , у якому просить: замінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішенні Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року (справа №736/1447/21) на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку щомісячно (але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) до повноліття дитини на 1/6 (одну шосту) частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на даний час його сімейний стан суттєво змінився. 15 квітня 2023 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народився син, [PERSON] . Поява у нього другої дитини, а також дружини, яка в силу необхідності постійного догляду за новонародженою дитиною не може працювати і забезпечувати себе, покладає на нього обов`язок їх утримання. Отже, з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання першої дитини до тепер кількість осіб, які перебувають на його утриманні збільшилась з однієї особи до трьох, що суттєво впливає на його матеріальний стан та його фінансові можливості забезпечувати необхідним всіх близьких йому людей. Тому він звернувся до суду з даною позовною заявою. Від сторони позивача надано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, вимоги просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибула, подала відзив на позовну заяву у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року по цивільній справі № 736/1447/21 із [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їхньої спільної неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно (але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 09 вересня 2021 року і до повноліття дитини. Примусове стягнення аліментів здійснюється Корюківським ВДВС у Корюківському районі Чернігівської області Східного МРУ МЮ на підставі виконавчого провадженні №67671533 відкритого 26.11.2021. На даний час його сімейний стан суттєво змінився. 15 квітня 2023 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народився син, [PERSON] . Поява у нього другої дитини, а також дружини, яка в силу необхідності постійного догляду за новонародженою дитиною не може працювати і забезпечувати себе, покладає на нього обов`язок їх утримання. Отже, з часу прийняття рішення суду про стягнення аліментів на утримання першої дитини до тепер кількість осіб, які перебувають на його утриманні збільшилась з однієї особи до трьох, що суттєво впливає на його матеріальний стан та його фінансові можливості забезпечувати необхідним всіх близьких йому людей. Тому він звернувся до суду з даною позовною заявою. Також у позовній заяві зазначається, що оскільки у позивача народилася від другого шлюбу дитина, син [PERSON] [INFO] , то в такому випадку аліменти повинні стягуватись на двох дітей і розмір аліментів повинен становити третину від його заробітку (доходу) платника аліментів, тобто 1/6 частину його доходів. За таких обставин, адвокат Кудлай М.О. який представляє інтереси позивача [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі рішення (справа №736/1447/21) Корюківського районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2021 року з 1/4 чи всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку досягнення дитиною повноліття, фактично зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання малолітнього сина, однак при цьому про стягнення зміненого чи зменшеного аліментів у позовній заяві питання не ставиться, тобто фактично позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України. Позови про\~стягнення аліментів,\~збільшення їх\~розміру,\~оплату додаткових\~витрат на\~стягнення неустойки\~(пені)\~за прострочення\~сплати аліментів,\~індексацію аліментів,\~зміну способу їх стягнення можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (стаття 28 ЦПК України), Однак, в даному випадку з матеріалів позовної заяви вбачається, що [PERSON] з паспортних даних та вступної частини позову зареєстрований у м. Корюківці, а де проживає, ким працює і який розмір заробітної плати та який його склад сім`ї не відомо, оскільки відповідних документів позивачем не надано, Згідно вимог ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До позову додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Однак, в матеріалах позову відсутні докази того, що позивач разом зі своїм сином [PERSON] проживають разом із [PERSON] і його син знаходиться на його утриманні. Таким чином заяву подано без додержання вищевказаних вимог, що перешкоджає задоволенню позову. Відповідно до ст. 51 ч. 2 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Перелік обставин, зазначений в ст. 192 СК України, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 81 ЦПК України Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі № 6- 143цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу ) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду, розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. На сьогоднішній день, відповідно до ч. 2 аб. 2 ст. 182 СК України, мінімальний, гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу). Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці знають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових : можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також важливо розуміти та відрізняти між собою поняття розміру аліментів та способу їх стягнення. Так, дійсно у випадках вказаних в ст.192 СК України до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів може звернутись як стягувач, так і платник аліментів. В той же час ст. 181 СК України визначаються способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. А ч.3 181 СК України вказує на те, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її і батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Що й підтверджується судовою практикою. Однак, варто зазначити наступне, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження інших дітей/дитини без підтвердження погіршення його матеріального становища, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Дана правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 16 вересня 2020р. у справі № 565/2017/19. Позивач навмисно суду надає неправдиві дані, адже він є неплатником аліментів, має заборгованість по сплаті аліментів в сумі більше понад 100000 (сто тисяч) гривень. Таким чином, позивачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження його неспроможності сплачувати аліменти визначені рішенням суду, тому суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, в зв`язку з безпідставністю та недоведеністю. Судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed