Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 вересня 2014 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Між ними припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги. Крім того, просив розглядати справу у його відсутність. Суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 346. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як відповідач їх визнав повністю та просив розірвати шлюб, що не шкодить інтересам сторін. На підставі ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі\~ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~56,\~ст.\~ст.\~110,\~112\~СК України\~та

Outcome: approved