Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] , який діє через свого представника [PERSON] ,\~ звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить: зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , на утримання дочки Милоліки, на підставі заочного рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 07.06.2016 року по справі № 239/148/16-ц, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , на підставі судового наказу Балтського районного суду Одеської області від 26.05.2023 року по справі № 493/478/23, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , на підставі судового наказу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2023 року по справі №357/16296/23, з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно. І. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з позивача стягуються аліменти на утримання трьох малолітніх дітей. Заочним рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 07.06.2016 року з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 березня 2016 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист з примусового виконання вказаного рішення стягувачем було пред`явлено до виконання до Малиновського ВДВС м. Одеса, постановою державного виконавця передано виконавчий лист №239/148/16-ц до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) та постановою державного виконавця Камінською А.К. від 20.07.2023 прийнято виконавче провадження №52895733. Балтським районним судом Одеської області 26 травня 2023 року видано судовий наказ у справі № 493/478/23 про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2023 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Постановою державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.І. від 12.06.2023 року за вказаним судовим наказом відкрито виконавче провадження №71991389. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 29 грудня 2023 року видано судовий наказ по справі №357/16296/23\~ про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] , аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що в нього змінились обставини таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у зазначених в рішеннях суду розмірах, а заборгованість по сплаті аліментів покривається за рахунок кредитних коштів. Позивач вказує, що він з 25.04.2022 проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , наказом командира в/ч [NUMBER] (по особовому складу) від 18.08.2023 №300 [PERSON] , призначено на посаду командира механізованого взводу механізованої роти в/ч [NUMBER] з одночасним укладенням контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Сила України на посадах осіб офіцерського складу строком до оголошення демобілізації та присвоєно первинне військове звання офіцерського складу молодший лейтенант, з 28.08.2023 позивач приступив до виконання службових обов`язків за посадою. В якості винагороди за військову службу щомісяця отримує грошове забезпечення (заробітну плату) у\~ в/ч [NUMBER] , яка включає надбавки за військову службу під час воєнного стану, премії та доплати за безпосередню участь в бойових діях. Позивач, посилаючись на ст. 128 КЗпП України, яким передбачено обмеження загального розміру відрахувань із заробітної плати, вказує, що на даний час з нього стягуються аліменти на трьох малолітніх дітей по 1/4 частці, тобто сукупний розмір аліментів, які стягуються складає 75% заробітку (доходу), що не відповідає вищевказаним вимогам. Посилаючись на положення ст. 192 СК України, позивач зазначає, що на даний час він позбавлений можливості сплачувати аліменти у визначених судом розмірах, а тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судових рішень. Заперечуючи позовні вимоги, в частині зменшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] , представник відповідача [PERSON] - адвокат\~ Ніколаєва Г.Г., подала відзив на позовну заяву, де зазначено, що [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] , згідно рішення Новогродівського міського суду Донецької області по справі 239/553/ 16-ц від 19 червня 2017 року. Позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини, починаючи з березня 2016 року, перша сплата коштів по ВП №52895733 (що здійснюється за виконавчим листом №239/148/16-ц від 14 червня 2016 року) відбулася у вересні 2023 року. Аліменти були сплачені не добровільно платником, а завдяки здійсненню виконавчих дій, що полягали у арешті рахунків та списанні з них грошових сум. Представник відповідача заперечує твердження позивача, що аліменти наразі сплачуються ним за рахунок кредитних коштів, оскільки відсутні відповідні докази в матеріалах справи, та взагалі позивачем не надано інформації про розмір його доходів, не підтверджено погіршення матеріального стану у порівнянні з часом винесення рішення по справі 239/553/16-ц від 19 червня 2017 року. Вказує, що жодних безумовних доказів погіршення майнового стану, що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному рішенням судом розмірі, позивач до суду не надав. Представник відповідача стверджує, що позивач з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі і спільно виховує доньку [PERSON] , стосовно утримання якої видано судовий наказ про стягнення аліментів, оскільки відомості щодо відкриття виконавчого провадження за вказаним судовим наказом від 29 грудня 2023 року відсутні як в матеріалах справи, так і у відкритих джерелах інформації, а тому фактично, позивачем аліменти на Поліну не сплачуються. Також сторона відповідача посилається на позицію викладену у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 де зазначено, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного у відзиві, просить відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] . Представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позивача не було належно повідомлено про розгляд справи щодо позбавлення його батьківських прав, 05.06.2019 Новогродівський міський суд Донецької області повідомив зміст резолютивної частини рішення, а також повідомив про отримання [PERSON] виконавчого листа у вказаній справі. Однак, постанова про відкриття виконавчого провадження зі стягнення аліментів на адресу боржника [PERSON] не надходила, а про існування такого виконавчого провадження стало відомо із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, у зв`язку з чим у 2020 році, позивач і звернувся до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про видачу копії постанови, в якій було зазначено зареєстроване місце проживання позивача. Позивач постійно був офіційно працевлаштований, однак, у зв`язку з тривалим передаванням виконавчого провадження із одного відділу ДВС до іншого, фактичне стягнення аліментів за вказаним виконавчим провадженням почало відбуватись лише з 2023 року. Представник позивача посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 138/594/17-ц, де вказано що зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Представник позивача вказує, що з часу винесення заочного рішення суду у справі № 239/148/16-ц, у позивача змінився і сімейний і матеріальний стан. Оскільки, позивач з 12 квітня 2018 року є внутрішньо переміщеною особою, власного житла не має, тому з грудня 2017 року винаймає житло у [ADDRESS] та несе витрати у зв`язку з цим, проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , щомісяця отримує грошове забезпечення (заробітну плату) з військової частини [NUMBER] та інших доходів не має. Наразі, з позивача через наявну заборгованість лише за двома виконавчими провадженнями стягується 70 відсотків заробітної плати, що підтверджується звітами військової частини [NUMBER] про здійснені відрахування та виплати. Також, адвокат зауважила, що висновки відповідача про можливий дисбаланс інтересів дітей позивача у разі зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання доньки Милоліки, є необ`єктивними, оскільки позов про зменшення розміру аліментів пред`явлено позивачем в цьому ж провадженні до інших відповідачів. Позивач, розуміючи рівень своєї відповідальності перед донькою, ніколи не відмовлявся і не відмовляється забезпечувати в межах своїх фінансових можливостей належні умови для її розвитку, забезпечуючи дотримання якнайкращих інтересів дитини. Тому, враховуючи, що на даний час на утриманні позивача фактично перебувають троє неповнолітніх дітей, це також свідчить про зміну його матеріального стану. Представник позивача вказує, що навіть у разі зменшення розміру аліментів, з огляду на щомісячний дохід позивача, донька буде одержувати суму, яка значно перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів, тобто прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років. ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 19.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 31-32). Ухвалою судді від 23.01.2024 витребувано у Міністерства соціальної політики України з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості щодо відповідача [PERSON] (а.с. 34-35). 13.02.2024 на адресу суду надійшло клопотання від [PERSON] про роз`єднання позовних вимог\~ та передачу справи відносно [PERSON] до суду за її місцезнаходженням (а.с. 38-54). 14.02.2024 представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій заперечила щодо задоволення клопотання відповідача [PERSON] про роз`єднання позовних вимог, а також просила долучити до матеріалів справи дві квитанції про доплату судового збору (а.с.55-56). Ухвалою суду від 14.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про роз`єднання позовних вимог та передачу справи відносно [PERSON] до суду за її місцезнаходженням (а.с. 58-60). 26.02.2024р. матеріали цивільної справи № 357/1145/24 скеровано до Київського апеляційного суду, у зв`язку із надходженням апеляційної скарги [PERSON] на ухвалу суду від 14.02.2024. 17.04.2024р. на електронну адресу суду надійшла відповідь від Міністерства соціальної політики України. 26.04.2024р. на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області повернулись матеріали цивільної справи з апеляційної інстанції. 15.05.2024р. на електронну адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Ніколаєвої Г.Г. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 91-106). 17.05.2024р. представник позивача [PERSON] подала заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 107). 27.05.2024р. представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив та підтвердження про направлення 24.05.2024р. цієї відповіді відповідачу. Позивач в судове засідання не з`явився,\~ 27.05.2024 представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за\~ відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, скористалась своїм правом на подачу відзиву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що заочним рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 07.06.2016 року по справі № 239/148/16-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23 березня 2016 року і до повноліття дитини. Встановлено, що 20.07.2023 головний державний виконавець Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Камінська А.К. своєю постановою прийняв виконавче провадження № 52895733 з примусового виконання виконавчого листа № 239/148/16-ц (а.с. 21). Із звіту про здійснення відрахування та виплати, виданого ТВО начальника фінансового органу в/ч [NUMBER] [PERSON] ,\~ вбачається, що за постановою від 15.12.2023 по ВП № 52895733, виданою за виконавчим листом № 239/148/16-ц, за період з 01.01.2024 по 31.01.2024р. із [PERSON] \~ стягнуто 35 %, утримана сума 9 247,18 грн., станом на 01.02.2024 борг становить 105 781,30 грн, нарахована заробітна плата - 26 822,87 грн. (а.с. 125) Встановлено, що рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 19.06.2017 по справі № 239/553/16-ц, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 96-98). Встановлено, що 26 травня 2023 року Балтським районним судом Одеської області видано судовий наказ у справі № 493/478/23 про стягнення з [PERSON] , щомісячно, аліментів на користь стягувана [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2023 року до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] . Державний виконавець Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Т.І. постановою від\~ 12.06.2023 року відкрила виконавче провадження № 71991389 з виконання судового наказу по справі № 493/478/23 (а.с. 22). Із звіту про здійснення відрахування та виплати, виданого ТВО начальника фінансового органу в/ч [NUMBER] [PERSON] ,\~ вбачається, що по постанові\~ від 25.07.2023 по ВП № 71991389, виданої за судовим наказом № 2-н/493/29/23, за період з 01.01.2024 по 31.01.2024 із [PERSON] \~ стягнуто 35 % доходу, утримана сума 9 247,18 грн., станом на 01.02.2024р. борг становить 38 873,74 грн., нарахована заробітна плата - 26 822,87 грн. (а.с. 124) Встановлено, що 29.12.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав судовий наказ по справі №357/16296/23 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23). Встановлено, що позивач [PERSON] являється внутрішньо переміщеною особою, що стверджується довідкою від 12.04.2018 № 0000513082 (а.с. 17) та орендує квартиру у [ADDRESS] , вказане підтверджено договором оренди житлового приміщення від 02.12.2017 (а.с. 120-121). Згідно довідки військово-лікарської комісії молодший сержант [PERSON] має захворювання: некалькульозний холецистит, фаза ремісії, без порушення функції; захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 122). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] у власності майна не має, однак наявний запис обтяження: 27298093, арешт нерухомого майна, накладений постановою Першого Приморського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області, серія та номер: 52895733, виданою 01.08.2018 (а.с. 123). ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища, стану здоров`я батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Верховний суд у своїй постанові від 10 жовтня 2023 року по справі\~ № 682/2454/22-ц, зазначає, що у зв`язку з народженням у другому шлюбі дитини, у платника аліментів змінився сімейний стан та матеріальне становище та вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також, згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. На підставі положень ст. 81 ЦПК України та правових норм СК України на позивача покладається обов`язок доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Доказами для підтвердження позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини можуть бути довідки про доходи батька, кредитні договори, рішення суду та будь-які інші документи, щодо підтвердження зміни матеріального становища, тобто його погіршення. Так, в підтвердження зміни майнового стану позивачем до суду було надано копію довідки про взяття позивача на облік як внутрішньо переміщену особу, копію договору оренди житлового приміщення, виписку за рахунком, довідку ВЛК, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що у позивача змінились життєві обставини, та він не має власного житла, несе витрати на оренду квартири, отримує дохід за основним місцем роботи, іншого доходу не має, має захворювання пов`язане із проходженням служби, у зв`язку з чим потребує періодичного лікування. Також, суд приймає до уваги звіти про здійснені відрахування та виплати з місця роботи позивача, з яких вбачається, що лише в межах одного виконавчого провадження з [PERSON] стягується 35 відсотків його доходу, що становила у січні 2024 року суму 9 247,18 грн.\~ Тобто,\~ за один місяць січень 2024 року позивачем за двома відкритими виконавчими провадженнями було сплачено аліментів на суму 18 494,36 грн, а розмір заробітної плати становив 26 822,87 грн. Також з позивача стягнуто аліменти на утримання ще однієї дитини Поліни, на підставі судового наказу від 29.12.2023 року по справі № 357/16296/23, щодо виконання вказаного виконавчого документу суду не надано доказів, однак наведене не спростовує факт перебування ще однієї дитини, доньки Поліни, на утриманні позивача. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2, 3\~ ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з позивача на даний час перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 та ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Такий висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20. Врахувавши вказані вище обставини, та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Позивач не ставить вимогу про стягнення судових витрат з відповідачів.

Outcome: approved