Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про захист прав споживачів шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог, окрім іншого, вказує на те, що 15 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною було вчинено виконавчий напис №757 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у сумі 20 378 грн. У подальшому, 21.06.2022 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) із заявою про примусове виконання виконавчого напису від 15.12.2021 №757. 23 червня 2022 року старшим державним виконавцем Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Куліченко О.М. було винесено постанову ВП № 69272920 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом від 15.12.2021 №757 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 378 грн. Після поновлення вчинення виконавчих дій постановою від 12.01.2024 року державним виконавцем було накладено арешт на кошти позивача (постанова від 15.01.2024 року.) Позивач стверджує, що не укладав з відповідачем жодних кредитних договорів, які би були посвідчені нотаріально. Отже, виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого договору. Також вказав, що він, відповідно до норм закону, повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, однак в порушення вимог закону його не було повідомлено про порушення кредитних зобов`язань з вимогою їх усунення. Щодо безспірності вимоги як обов`язкової умови для вчинення нотаріусом виконавчого напису, то навіть факт подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №757, вчинений 15 грудня 2021 приватним нотаріусом Солонець Т.М. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2024 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на офіційну електронну адресу, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За загальним правилом ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому, відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат». Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Судом встановлено, що 15.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 757, про стягнення з [PERSON] , не виплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» якому ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» на підставі Договору факторингу № 2610 від 26.10.2021 року відступило право вимоги за кредитним договором № 1345683\~від 16.04.2021\~року.\~ Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.10.2021 року по 15.12.2021 року у розмірі 20328 грн. в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 6000 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 14328 грн. За вчинення виконавчого напису 50 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 20378 грн. Постановою державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУ МЮ (м. Дніпро) Куліченко О.М. від 23.06.2022 року відкрите виконавче провадження(ВП 69272920). Постановою від 15.01.2024 року державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Куліченко О.М. в рамках виконавчого провадження ВП № 69272920 накладено арешт на кошти боржника [PERSON] . Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». З виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В пункті 1 зазначеного Переліку документів визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. На час вчинення оспорюваного виконавчого напису, п. 2 Переліку був не чинним відповідно до\~постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року і діяв Перелік документів, який передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на нотаріально посвідчених договорах. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Таким чином, з 22.02.2017 кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Доказів на підтвердження того, що кредитний договір № 1345683 від 16.04.2021 року, на якому вчинено виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідчений, матеріали справи не містять. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору № 1345683 від 16.10.2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і [PERSON] у простій письмовій формі. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 № 6-887цс17 та\~постанові Верховного Суду\~у справі № 207/1587/16 від 19.09.2018 (провадження № 14-12559св18). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, як вбачається з матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис, відсутні підтвердження надсилання письмової вимоги (повідомлення) про існування заборгованості. Крім того, не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. При цьому суд враховує, що відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, та доводи позивача щодо спірності заборгованості і неправомірності вчинення оспорюваного виконавчого напису жодним чином не спростував. Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач при зверненні до суду із позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211 грн.20 коп.

Outcome: approved