Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 71 914,74 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.10.2020 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг №704394/4034749. 19.10.2020 [PERSON] звернувся із заявою про надання послуги «Кредитна картка», відповідно до якої відповідачу було відкрито рахунок з відновлювальною кредитною лінією та видано кредитну картку з встановленою процентною ставкою в розмірі 34% річних. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. Станом на 23.01.2023 заборгованість відповідача складає 71 914,74 грн., яка складається з: простроченої заборгованості у розмірі 53 370,90 грн., нараховані відсотки за період 16.02.2022 по 23.02.2022 у розмірі 397,72 грн., прострочені відсотки у розмірі 18 146,12 грн.. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою суду від 03.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 27.12.2023 продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, через підсистему «Електронний суд» представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. При цьому, відповідач неодноразово сповіщався про розгляд справи у суді, однак, правом, встановленим ст. 178 ЦПК України, не скористався, відзив на позов не подав. За висновками суду в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки розгляд справи проводиться судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] 19 жовтня 2019 уклали Договір про надання банківських послуг №704394/4034749. Пунктом 3.1 Договору визначається, що відповідно до умов Договору, Правил та Заяви про надання Банківської послуги, Банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані Банківські послуги. Згідно з паспортом споживчого кредиту відповідачу була надана кредитна лінія сумою 50 000,00 грн., строком на 36 місяців з процентною ставкою 34% річних. 19.10.2019 [PERSON] підписав анкету-заяву на відкриття поточного (карткового рахунку) та видачу кредитної картки. 22.10.2020 [PERSON] було знято кошти з карткового рахунку у розмірі ліміту кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку [PERSON] № [NUMBER] в АТ «Креді Агріколь Банк». Відповідно до розрахунку заборгованості перед Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» по кредиту, наданому [PERSON] , в рамках Договору про надання банківських послуг №704394/4034749, станом на 23.01.2023 розмір заборгованості становить 71 914,74 грн., та складається з: простроченої заборгованості у розмірі 53 370,90 грн., нараховані відсотки за період 16.02.2022 по 23.02.2022 у розмірі 397,72 грн., прострочені відсотки у розмірі 18 146,12 грн.. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погашував суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 15.09.2020 відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом становить 71 914,74 грн.. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги до відповідача є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки, позивач зазначив на те, що відповідачем сплачено в добровільному порядку судовий збір в розмірі 2481,00 грн. суд вважає, що питання відшкодування понесених судових витрат у вигляді судового збору вирішено.

Outcome: approved