Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 5442042 про надання споживчого кредиту. Представник позивача вказував, що зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строком 30 днів, з терміном повернення 25.02.2022. Представник зазначив, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 25.02.2022 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим Договір було автопролонговано на 90 днів поспіль. Представник позивача вказав, що 29.05.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і щодо відповідача. З урахуванням викладеного, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 48 787,93 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147, 20 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 гривень. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано сторонам час для надання заяв по суті. Відповідач відзиву у строки, вказані в ухвалі, так і не надав. Представником позивача була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в частині інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Суд дослідивши матеріали позовної заяви дійшов наступних висновків. Представником позивача була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в частині інфляційних втрат та трьох відсотків річних, тому у зв`язку з цим представник просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 43 500,00 гривень, судовий збір у розмірі 2 147,20 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. Розглянувши заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов такого висновку. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, що 26.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 5442042 про надання споживчого кредиту. Представник позивача вказував, що зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 19-ОД від 05 січня 2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000 грн (п. 1.3. Кредитного договору), строком 30 днів, з терміном повернення 25.02.2022 (а.с.9-11). До копії Договору позивач додав копію паспорта споживчого кредиту підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису (а.с.12-14). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача (а.с.43-45). Як вказує позивач, 25.02.2022 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору. З урахуванням невиконання зобов"язань відповідачем, позивач був вимушений звернутися до суду. В поданій до суду позовній заяві представник просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором споживчого кредиту №5442042 від 26.01.2022 року у розмірі 48 787,93 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 43 500,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 3 654,00 гривень, 3 відсотки річних у розмірі 1 633,93 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147, 20 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. Згідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту №5442042 від 26.01.2022 року у розмірі 43 500, 00 гривень та судові витрати. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. [PERSON] свої зобов"язання за кредитним договором своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 43 500,00 грн. Вказане підтверджується інформацією за укладеним договором (а.с.20-32). Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. 29.05.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» права грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і щодо відповідача. (а.с.39-41). За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Стаття 627 ЦК України та ст.6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором, про що свідчить копія витягу з Реєстру Боржників (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, зважаючи на відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, які в процесі розгляду було зменшено, та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість за кредитом у розмірі 43 500,00 гривень. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З ч.1 ст.137 ЦПК України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3, 5 ст.142 ЦПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору №10/07-2023 про надання правової допомоги, ордеру, рахунку на оплату по замовленню №254/25/12 від 25.12.2023 року (а.с.36-37,42,56), а також платіжною інструкцією (а.с.46). Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Outcome: approved