Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 03 грудня 2011 року в розмірі 32\~782 грн. 26 коп., зазначивши в обґрунтування позовних вимог,\~що відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 03.12.2011 року. При цьому, при укладенні Договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 32\~000\~грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач [PERSON] при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. Зазначив, що свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбаченими Договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач, в свою чергу, зобов`язалася на підставі п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі виникнення зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. У порушення умов Договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконала, та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 20 березня 2023 року має заборгованість в розмірі 32\~782 грн. 26 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 28 745 грн. 76 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 4036 грн. 50 коп. З огляду на зазначене вище, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 03 грудня 2011 року в розмірі 32 782 грн. 26 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2\~684 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 15 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» разом з позовною заявою подано клопотання, яке зареєстровано судом 19 квітня 2023 року про розгляд справи за відсутності представника позивача та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] судом повідомлялася про день та місце судового розгляду справи в порядку ч.ч.5, 6 ст. 128 ЦПК України. Заяви, клопотання, відзив на позов на адресу суду не надходили. Крім того, клопотань про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи до суду також не надходили, а так само не надходило від відповідача будь-яких заяв, клопотань, заперечень, відзиву на позов, на підставі чого справа розглянута судом за наявними у ній доказами. При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, однак є такими, що підлягають\~частковому\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 грудня 2011 року між акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. При цьому, відповідач погодилася з тим, що зазначена заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку, і які разом з пам`яткою клієнта та Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг. На підставі вказаної заяви від 03.12.2011 року відповідачу [PERSON] були видані Банком наступні кредитні картки, зокрема, 03.12.2011 року № 5577212719087010 терміном дії до 09/15, 12.06.2013 року № 5168742300045899 терміном дії до 04/17 (тип картки Універсальна Gold), 17.03.2017 року № 5168742354098042 терміном дії до 09/18 (тип картки Універсальна Gold), 18.09.2018 року № 5168742227906983 терміном дії до 09/22 (тип картки Універсальна Gold). Крім того, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] встановлено, що старт карткового рахунку відбувся 03.12.2011 року, 12.06.2013 року Банком було встановлено кредитний ліміт в розмірі 9\~000 грн., в подальшому кредитний ліміт Банком було збільшено, а саме: 26.05.2017 року до 15\~000 грн., 30.08.2017 року до 17\~000 грн., 06.08.2018 року до 22\~000 грн., 20.02.2019 року до 27\~000 грн., 27.04.2021 року до 32\~000 грн., в подальшому кредитний ліміт Банком було зменшено, а саме: 28.10.2022 року до 29\~806,86 грн., 26.12.2022 року до 0,00 грн. Таким чином, кредитний ліміт є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління\~Національного банку\~України від\~04\~липня 2018\~року №\~75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, якій суд повинен надати належну оцінку. Вказаний висновок висвітлений у Постанові КЦС Верховного суду від 16.09.2020 року за результатами розгляду справи № 200/5647/18, яку суд вважає за необхідне застосувати у розгляді даної справи. При цьому, судом відзначається, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви було надано виписку по картковому рахунку (позичальник [PERSON] ) за Договором б/н станом на 23 березня 2023 року, за період з 03.12.2011 року до 23.03.2023 року, з зазначенням дати операції, номера картки, деталей операції, проведених за карткою суми у валюті операції та у валюті картки, з якої вбачається факт користування [PERSON] грошовими коштами в розмірі, встановленого Банком кредитного ліміту. Крім того, як вбачається з розрахунків заборгованості, наданих позивачем, - заборгованість [PERSON] за зазначеним Договором від 03 грудня 2011 року, станом на 31 травня 2015 року за період з 12.06.2013 року по 31.05.2015 року становила 1759 грн. 86 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1708 грн. 43 коп. та заборгованості за несплачені проценти на поточну заборгованість в розмірі 51 грн. 43 коп. З наступного розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 року по 30.06.2019 року вбачається, що заборгованість за зазначеним кредитним договором становила 26 867 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за поточним тілом кредиту в розмірі 25\~951 грн. 03 коп., заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 916 грн. 27 коп., при цьому, за вказаний період погашено заборгованості за тілом кредиту в розмірі 66\~941 грн. 75 коп., погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 84 грн. 78 коп., та погашено заборгованості по пені в розмірі 50 грн. З наступного розрахунку заборгованості за період з 01.07.2019 року по 20.03.2023 року вбачається, що заборгованість за зазначеним кредитним договором від 03\~грудня 2011\~рокустановила 32 782 грн. 26 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 28 745 грн. 76 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4036 грн. 50 коп., при цьому, за вказаний період погашено заборгованості за тілом кредиту в розмірі 88\~656 грн. 09 коп., погашено заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 4337 грн. 34 коп., погашено заборгованості по нарахованим відсоткам в розмірі 993 грн. 74 коп. та погашено заборгованість по простроченим відсоткам в розмірі 2732 грн. 97 коп. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 626, 628\~ЦК\~України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст.\~638\~ЦК\~України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.\~633\~ЦК\~України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець та в конкретному випадку позивач АТ КБ "ПриватБанк". Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим саме банк має підтвердити, що на час укладення з відповідачем відповідного договору, а саме: 03.12.2011 року, діяли саме ці Умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст.633, 634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В свою чергу, в анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 03.12.2011 року відсутні умови договору про встановлений і погоджений сторонами за Договором розмір відсоткової ставки. Більш того, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» також не містить підпису відповідача, та, відповідно, вказані Тарифи не можуть бути складовою частиною Договору про надання банківських послуг. Крім того,\~до вказаних відносин неможливо застосувати і положення ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (03.12.2011 року) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (19.04.2023 року), тим самим кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу [PERSON] . Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Тарифи банку, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи, які не містять підпису відповідача, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору 03.12.2011 року, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також, судом відзначається, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.\~81\~ЦПК\~України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.\~6\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В зв`язку з чим, надані позивачем АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою (відповідачем [PERSON] ), і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17). Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір відсоткової ставки за користування позичальником кредитними коштами, наданими Банком. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримано вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. При цьому, зі змісту наданої анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку взагалі не вбачається розміру отриманого [PERSON] кредиту. При цьому, не містить і укладений між сторонами договір про надання банківських послуг від 03.12.2011 року, і строку повернення кредиту (користування ним). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2021 року відповідач [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому підтвердила, що отримала та ознайомилася з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних нею умов кредитування. Пунктом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування відновлювальної кредитної лінії, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці до 50 000 грн. (по картці «Універсальна»), до 75 000 грн. (по картці «Універсальна Голд»), наданого на споживчі потреби, та встановлено строк договору: 12 місяців з пролонгацією, процентною ставкою за межами пільгового періоду 42 % відсотків річних (по картці «Універсальна»), 40,08% річних (по картці «Універсальна Голд»). Відповідно до порядку повернення кредиту, передбаченого п. 5 паспорту споживчого кредиту, повернення кредиту здійснюється шляхом: договірного списання з рахунку Клієнта, в т.ч. за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта; шляхом внесення Клієнтом коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Розмір обов`язкового мінімального платежу: 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно; 10 % заборгованості, але не менше 100 грн., щомісячно, - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення. Згідно з п. 6 вказаного паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту складає 84% по картці «Універсальна», 81,60 % по картці «Універсальна Голд». При цьому, суд зауважує, що підписаний сторонами 04.03.2021 року паспорт споживчого кредиту є тією інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року, та діяв на час підписання [PERSON] та позивачем АТ КБ «ПриватБанк» паспорту споживчого кредиту, визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно із п. 1 ч. 1 Закон України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті ( ч. 2 ст. 9 Закону). Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено інформацію, що надається кредитодавцем споживачу, також і в разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку (п. 12). Отже, зважаючи на наявність підписаного сторонами 04.03.2021 року паспорту споживчого кредиту, який відповідає формі та змісту, визначеного для нього Додатком 1 Закону України «Про споживче кредитування», АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] мали намір укласти договір споживчого кредитування. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на час підписання [PERSON] та позивачем паспорту споживчого кредиту, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Статтею 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено умови договору про споживчий кредит. Однак, матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 04 березня 2021 року. Отже, паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який повинен відповідати формі, визначеній ст. 13 цього Закону. Включення позивачем паспорту споживчого кредиту в Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, суперечить Закону України «Про споживче кредитування». За таких обставин підстави вважати, що між сторонами було укладено договір споживчого кредиту із досягненням згоди щодо усіх істотних умов кредитування, викладених у Паспорті споживчого кредиту, в тому числі сплати відсотків, - відсутні. Поряд з цим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази того, що відповідач [PERSON] зверталася до Банку із заявою про розірвання договору, а так само із заявою про припинення дії укладеного між сторонами 03 грудня 2011 року Договору, судом не встановлено також, що такі дії були вчинені і зі сторони Банку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: сума боргу за договором про надання банківських послуг від 03 грудня 2011 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 28 745 грн. 76 коп., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим, та, враховуючи часткове задоволення позову\~\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2353 грн. 52 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 634, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial