Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] у травні 2023 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] , за рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01.07.2014 року (справа № 404/3529/14-ц) на утримання доньки [PERSON] [INFO] , з 1/4 частки до 1/8 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати винесення рішення суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позов мотивований тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу малолітня дитина залишилась проживати з матір`ю. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 липня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В подальшому позивач зазначає, що він 30 січня 2015 року уклав шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них народились спільні малолітні діти: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Згідно рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 лютого 2023 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи із 08.12.2022 і продовжуючи до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] , [INFO] , до 03.11.2040 року. Стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи із 08.12.2022 року до 03.11.2025 року. За таких обставин, як зазначає позивач у зв`язку зі зміною його матеріального становища, у вигляді обов`язку сплати аліментів ще на двох дітей та сімейних обставин, останній звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] (а.с. 26). Через канцелярію суду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] подані заяви (вх. № 35052 від 21.09.2023 року; вх. № 22025 від 20.05.2024 року; вх. № 22724 від 24.05.2024 року), в якій остання зазначає, що їх спільні з позивачем діти мають рівні права з дитиною позивача від першого шлюбу, та захист прав та інтересів всіх дітей має першочергову цінність при виконанні батьками своїх обов`язків по їх утриманню та наданню достатнього рівня їх матеріального забезпечення. А тому, вважає, розмір стягнення аліментів на утримання [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/8 частки буде відповідати інтересам дитини (а.с.35; 80-81). В судове засідання позивач не з`явився, представником позивача подано до суду заяву (вх. № 4823 від 07.02.2024 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують (а.с. 64). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 33, 60, 78), причини неявки суду не відомі. Під час розгляду справи подавала клопотання про відкладення розгляду справи, які судом були задоволені. Відзиву на позов до суду не подавала і в судове засідання не з`явилась. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 79), причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.04.2012 року виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 травня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 07 жовтня 2011 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №800 розірвано (а.с.7). Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 липня 2014 року стягнуто із [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 квітня 2014 року до 30 березня 2030 року. Стягнуто із [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки з всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи з 24 квітня 2014 року і до 30 березня 2015 року (а.с.8-9). Проте, позивач одружився вдруге. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 30 січня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 41. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: Огородник, дружини: Огородник. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.01.2015 року (а.с.10). В іншому шлюбі народилося двоє дітей. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.04.2016 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2022 року виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками [PERSON] [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 02 березня 2023 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи із 08.12.2022 і продовжуючи до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , а потім в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] , [INFO] , а саме до [INFO] . Стягнуто із [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, починаючи із 08.12.2022 року до 03.11.2025 року (а.с.13-15). Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За положеннями статті 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У статті 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно рішення суду має обов`язок щодо сплати аліментів ще на двох малолітніх дітей, а також дружину, яка також утримується позивачем у відповідності до частини другої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином, судом встановлено, що у позивача дійсно в зв`язку з одруженням та народженням дітей змінився його сімейний стан, а за наявності рішення суду про стягнення аліментів на інших осіб і його матеріальний стан змінився також. Отже, суд вважає, що 1/8 частка від заробітка (доходу) платника аліментів забезпечить рівні умови утримання дитини кожним з батьків, та зможе забезпечити гармонійний розвиток дитини і буде достатнім з урахуванням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і не поставить позивача у занадто скрутне матеріальне становище. Крім того суд звертає увагу, що позивач у позові просив суд зменшити розмір аліментів з дати винесення судового рішення. При цьому, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (пункт 23). Отже враховуючи вищевикладене, оскільки визначення порядку стягнення аліментів не є позовною вимогою в розумінні процесуального законодавства, а тому суд не вирішує її по суті, а вважає некорректним викладення прохальної частини позову. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved