Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Перший заступник\~керівника Києво-Святошинської\~окружної прокуратури\~Київської області\~звернувся до\~суду з\~позовом в\~інтересах держави\~в особі\~Київської обласної\~державної адміністрації\~до Бучанської\~районної державної\~адміністрації,\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~відповідача [PERSON] \~про визнання\~недійсним розпорядження,\~державного акту\~на право\~власності на\~землю та\~витребування земельної\~ділянки із\~незаконного володіння,\~посилаючись на\~те,\~що розпорядженням\~голови Макарівської\~районної державної\~адміністрації Київської\~області №\~2814\~від 23.07.2008 «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо земельної ділянки для безоплатної передачі в приватну власність громадянці України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради» надано дозвіл на проведення робіт по розробці технічної документації щодо земельної ділянки для безоплатної передачі в приватну власність громадянці України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га за рахунок земель запасу Соснівської сільської ради. У подальшому, розпорядженням голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області № 1388 від 07.09.2009 «Про передачу у власність земельної ділянки громадянці України [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради» - [PERSON] затверджено проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області. На підставі\~зазначеного розпорядження\~зареєстровано та\~видано [PERSON] \~державний акт\~серії ЯЛ\~№ 075015 від 18.05.2011 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222787700:04:002:0093. Установлено,\~що розпорядження\~голови Макарівської\~районної державної\~адміністрації №\~1388\~від 07.09.2009 щодо передачі\~у власність\~ [PERSON] \~ земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства прийнято поза межами компетенції, у зв`язку з чим набуття права власності на вищевказану земельну ділянку [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, відбулась із порушенням вимог земельного та лісового законодавства. Так, в силу положень ст. ст. 19, 55, 57, 84 Земельного кодексу України та ст. 5 Лісового кодексу України (в редакції станом на 2010 рік) спірні земельні ділянки відносилися до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувалися для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України. Так, за інформацією ДП «Макарівське лісове господарство» від 13.03.2019 №04.1-19/68 земельна ділянка з кадастровим номером 3222787700:04:002:0093 площею 0,2500 га розташована на землях лісогосподарського призначення кварталу 73 Бишівського лісництва. Погодження на вилучення вказаних лісових ділянок підприємство не надавало. Таким чином, факт віднесення спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2014 року ДП «Макарівське лісове господарство». За інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 28.03.2019 №316 земельна ділянка з кадастровим номером 3222787700:04:002:0093 надана у власність [PERSON] розпорядженням голови Макарівської районної державної адміністрації від 07.09.2009 №1388 відноситься до лісів ДП «Макарівське лісове господарство» і накладається на квартал 73 (матеріалами лісовпорядкування 2014 року) Бишівського лісництва ДП Макарівське лісове господарство» . Отже, право користування ДП «Макарівське лісове господарство» землями лісогосподарського призначення відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2014 року. Таким чином, розпорядженням голови Макарівської районної державної адміністрації від 07.09.2009 №1388 про передачу у власність земель лісогосподарського призначення для особистого селянського господарства прийняте всупереч вимогам п. ґ) ч. 4 ст. 84, ч. 2 ст. 56 Земельного кодексу України. Також, за інформацією ДП «Макарівське лісове господарство» від 13.03.2019 №04.1-19/68, Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 02.04.2019 №04-48/663 встановлено, що останні згоди на вилучення чи припинення права постійного користування вказаними землями не надавали. Таким чином, розпорядженнями голови Макарівської районної державної адміністрації передано у власність земельні ділянки лісового фонду та змінено їх цільове призначення без згоди землекористувача, всупереч вимогам ч. 5 ст. 116, ч. 2, 3 ст. 142 Земельного кодексу України. За інформацією ДП «Макарівське лісове господарство» від 13.03.2019 № 04.1-19/68 встановлено, що погодження на зміну цільового вищевказаних земельних ділянок не надавалось та відповідні рішення органів державної влади про зміну цільового призначення земель лісогосподарських потреб не приймалися. Таким чином, розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 17.02.2009 №249 прийняте всупереч вимогам ч. 4 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції станом на 2009 рік) ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України, за відсутності погодження зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення з органом виконавчої влади з питань лісового господарства. На думку позивача, оскільки розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 07.09.2009 №1388 прийняте всупереч ст. ст. 20, 56, 84, 122, 142, 149 Земельного кодексу України, на підставі ст. ст. 21, 152, 155 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 21, 393 Цивільного кодексу України, підлягає визнанню судом недійсними. Оскільки зазначене розпорядження суперечить вимогам закону, тому отримана у приватну власність земельна ділянка підлягає поверненню належному власнику. Оспорюваними рішеннями порушено інтереси держави, адже з державної власності протиправно вибула земельна ділянка лісового фонду. Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, держава як власник спірного майна делегувала Макарівській райдержадміністрації повноваження щодо здійснення права власності від її (держави) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля держави як власника може виражатися лише в таких діях органу, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави. Таким чином, здійснення Макарівською райдержадміністрацією права власності, зокрема розпорядження землею не у спосіб та поза межами повноважень, передбачених законом, не може оцінюватися як вираження волі держави, що відповідно до ст. 387, 388 ЦК України дає підстави для витребування державою її майна від добросовісного набувача. Позивач просить: Визнати поважними причини пропуску прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом та поновити його, захистивши право; Визнати недійсним розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від № 1388 від 07.09.2009 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради; Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 075015 від 18.05.2011 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222787700:04:002:0093, виданий [PERSON] ; Витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, кадастровий номер 3222787700:04:002:0093; Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області (м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) судовий збір. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 12.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: Київського обласного та по м. Києву управління лісового господарства, Державного підприємства «Макарівське лісове господарство» до Макарівської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] про визнання недійсним розпорядження, державного акту на право власності на землю та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08.06.2023 залучено до участі у справі в порядку процесуального правонаступництва: -позивача Київську обласну державну адміністрацію замість Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Макарівське лісове господарство»; -відповідача Бучанську районну державну адміністрацію Київської області замість Макарівської районної державної адміністрації Київської області. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 28.02.2024 залучено до справи правонаступника померлої відповідачки [PERSON] [PERSON] , а також залучено до участі у справі [PERSON] , у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Представник позивача прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Ілюшенко К.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Київської обласної державної адміністрації, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, пояснень не надав. Відповідачі представник Бучанської районної державної адміністрації та [PERSON] , будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву у запропонований час не надіслали, заяв або клопотань не надіслали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено, що згідно листа ВО «Укрдержліспроект» №316 від 28.03.2019 та картографічних матеріалів, доданих до нього, земельна ділянка з кадастровим номером 3222787700:04:002:0093 накладається повністю на виділ 2 кварталу 73 Бишівського лісництва ДП «Макарівський лісгосп» за матеріалами лісовпорядкування 2014 року. Згідно відповіді ДП «Макарівське лісове господарство» №04.1-19/68 від 13.03.2019, за період з 2004 року і по дату надання відповіді погоджень на вилучення з постійного користування ДП «Макарівське лісове господарство» земельних ділянок лісогосподарського призначення, зокрема з кадастровим номером 3222787700:04:002:0093, що знаходяться на території Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області, підприємством не надавалися. Земельна ділянка накладається на землі лісового фонду ДП «Макарівське лісове господарство» квартал 73, виділ 2, 3, 4, 6 Бишівського лісництва. Відповідно державного акту на право постійного користування землею серії І-КВ №002967, земельна ділянка площею 155.624 га передана у постійне користування Макарівському державному лісогосподарському підприємству на підставі розпорядження Макарівської РДА ;405 від 16.12.2004. Згідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації №2814 від 23.07.2008, [PERSON] надано дозвіл на проведення робіт по розробці технічної документації щодо земельної ділянки для безоплатної передачі в приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 0.25 га за рахунок земель запасу Соснівської сільської ради. Згідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації №1388 від 07.09.2009, у власність [PERSON] передано безоплатно земельну ділянку загальною площею 0.2500 га для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради. Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №015015, [PERSON] належить земельна ділянка площею 0.2500 га, що розташована за адресою; Київська область, Макарівський район, Соснівська сільська рада, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222787700:04:002:0093. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №196334579 від 15.01.2020 вбачається, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3222787700:04:002:0093. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №1886. З матеріалів спадкової справи №98/2022 щодо майна померлої [PERSON] , вбачається, що [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі [PERSON] . Разом з тим, в матеріалах спадкової справи №98/2022 міститься заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] . Згідно вказаного заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: - частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельні ділянки з кадастровими номерами 3222787700:04:006:0173, 3222787700:04:006:0201 заповіла [PERSON] ; -земельну ділянку з кадастровим номером 3222787700:04:002:0093 заповіла [PERSON] . Згідно вимог ст. 55 Земельного кодексу України, до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі\~лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення. Інших випадків, які б передбачали надання у приватну власність земель лісогосподарського призначення, законодавство не містить. Згідно ст. 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом. Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. За статтями 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками. Основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування. Лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України. Лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства. У матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування. Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування. Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.\~ Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів. Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення. Також, ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано ст. 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні лісів, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу. Таким чином, Земельним кодексом України встановлено пріоритетність норм цього кодексу для застосування до земельних відносин, що виникають при використанні лісів. Згідно зі ст. ст. 18, 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які мають особливий правовий режим. Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України). Відповідно до ч. 4 ст. 20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Стаття 57\~Лісового кодексу\~України визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства. Відповідно до частини першої цієї статті (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Аналогічне положення міститься й у статті 20 Земельного кодексу України. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 57 Лісового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно з положеннями ч. 3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Оцінюючі докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що спірна земельна ділянка дійсно відведена в приватну власність [PERSON] за рахунок земель лісового фонду та повністю накладається на виділ 2 кварталу 73 Бишівського лісництва ДП «Макарівське лісове господарство» за матеріалами лісовпорядкування 2014 року. Також достовірно встановлено, що ні землекористувач, ні Київське обласне та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства не надавало згоди на вилучення спірної земельної ділянки із земель лісового фонду та зміну її цільового призначення. Враховуючи викладене, земельна ділянка була відведена [PERSON] з порушенням вимог земельного та лісового законодавства. Разом з тим, прокурором належним чином підтверджені підстави для здійснення представництва держави в особі Київської обласної державної адміністрації, оскільки відповідно до змін у земельному законодавстві, саме КОДА наразі є розпорядниками земель вказаної категорії. Також, повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель лісогосподарського призначення. Що узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). Враховуючи викладене,

Outcome: approved