Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача. У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов банк обґрунтовує тим, що 14 серпня 2018 року між ним та [PERSON] укладений кредитний договір, шляхом підписання відповідачем електронним цифровим підписом анкети-заяви на приєднання до договору про надання банківських послуг, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 120 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Посилаючись на те, що станом на 19 вересня 2023 року прострочення зобов`язання відповідача зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, вся заборгованість за кредитом стала простроченою, у зв`язку з чим банк звернувся до суду з цим позовом. АТ «Універсал Банк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 92 162,18 грн, яка утворилася станом на 19 вересня 2023 року, вирішити питання розподілу судових витрат. У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк» про визнання зобов`язання припиненим. [PERSON] зустрічний позов обґрунтовує тим, що 14 серпня 2018 року він підписав анкету-заяву б/н про надання банківських послуг, будь-яких інших документів або Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» він не підписував. Стверджує, що анкета-заява взагалі не містила умов, зокрема щодо сплати процентів, комісії, неустойки їх розмірів і порядку нарахування. Банк не дотримався законодавства про повідомлення споживача про умови кредитування. Умови обслуговування рахунків фізичної особи банк йому не надав, а тому він їх не підписував. Вказує, що за період з 14 серпня 2018 року до 05 січня 2023 року загальна суму витрат з рахунку склала 797 873,79 грн, сума поповнень за цей період - 798 212,06 грн. Крім того, у період з 14 серпня 2018 року до 03 грудня 2023 року він сплатив проценти за користування кредитом у розмірі 80 495,31 грн. Стверджує, що він повністю повернув кошти, що були надані банком у користування, вважає, що ним зобов`язання виконані належним чином, отже, є припиненими. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просив суд визнати припиненими зобов`язання за кредитним договором від 18 серпня 2018 року б/н, укладеним між ним та банком, у зв`язку з його виконанням, проведеним належним чином. Просить вирішити питання розподілу судових витрат. Від представника банку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги він підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову банку, задовольнити зустрічний позов [PERSON] . ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи ? 30 листопада 2023 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.46-47); ? 18 грудня 2023 року від [PERSON] до суду надійшов зустрічний позов до АТ «Універсал Банк» про визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором (а.с.51-85); ? 19 грудня 2023 ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. прийнято до спільного розгляду з позовом АТ «Універсал Банк» зустрічний позов [PERSON] , замінено засідання по суті підготовчим, призначено у справі підготовче засідання (а.с.89-90); ? 24 січня 2024 року АТ «Універсал Банк» подало відзив на зустрічний позов з додатками (а.с. 107-132); ? 05 березня 2023 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті, заяву представника відповідача про відкладення підготовчого судового засідання у справі повернуто заявнику без розгляду, відзив представника АТ «Універсал Банк» залишено без розгляду (а.с. 146-147); ? 29 березня 2024 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва залишено без задоволення клопотання представника позивача про проведення засідання в режимі відеоконференції (а.с.161-162); ? 29 березня 2024 року від [PERSON] надійшла уточнена зустрічна позовна заява з випискою по картковому відповідача станом на 05 січня 2023 року (а.с. 166-200); ? 08 травня 2024 року протокольною ухвалою Дарницького районного суду м. Києва долучено виписку по картковому рахунку відповідача за період з 01 жовтня 2017 року по 05 січня 2023 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. Згідно з статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача за первісним позовом, вивчивши подані сторонами докази у сукупності, дійшов висновку, що позов банку підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що 18 серпня 2018 року [PERSON] підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», в якій просить відкрити поточний рахунок у гривні на ім`я [PERSON] , установити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Погоджувався з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, він беззаперечно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису, що стверджується копією анкети-заяви (а.с. 9). Укладений між сторонами договір про надання банківських послуг складається з анкети-заяви та витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи. При цьому банк долучив до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту Чорної карти Monobank (а.с.25-27), який споживач згідно з розділом 7 отримав у мобільному додатку та підписав його в електронному вигляді. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 18 серпня 2018 року, станом на 19 вересня 2023 року за [PERSON] утворилася заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 92 162,18 грн (а.с.6-8). Згідно з наданої позичальником виписки про рух коштів по картковому рахунку за період з 18 серпня 2018 року до 05 січня 2024 року, сума витрат склала 918 467,71 грн, сума зарахувань - 833 621,53 грн (а.с. 171-200). Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положенням частин першої, другої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У частині першій статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (частина перша статті 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина друга статті 638 ЦК України). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи зміст викладених норм, вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно з статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як зазначив банк, особливістю проекту «Monobank» є укладення договорів у електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, заповнив і підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою власноручного підпису. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи позичальника, зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] . У анкеті-заяві відповідач просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт, відповідно до умов договору. Анкета-заява містить згоду [PERSON] про те, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими вона ознайомилася, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору. У пункті 6 анкети-заяви позичальник указав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж пункті 6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть учинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. Отже, матеріалами справи підтверджено належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставлення електронного цифрового підпису сторін. Заповнивши анкету-заяви відповідач підтвердив, що прийняв відповідні умови надання кредиту, які діяли станом на 18 серпня 2018 року, а також, засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до пункту 3 анкети-заяви підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Наведеним спростовуються доводи зустрічної позовної заяви про те, що [PERSON] не ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, у редакції чинній на час укладення договору. Як вбачається з матеріалів справи, згідно анкети-заяви відповідач згенерував ключову пару з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення її дій згідно з договором про надання банківських послуг. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Банк на підтвердження існування станом на 19 вересня 2023 року заборгованості у відповідача за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON] , надав розрахунок, а позичальник - виписку про рух коштів по картці від 05 січня 2024 року, яка містить інформацію про здійснені позичальником операції по картці за період з 18 серпня 2018 року до 05 січня 2024 року. У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, надана відповідачем виписка про рух коштів по картці підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також розмір заборгованості за кредитом та періоди погашення заборгованості (дати внесення коштів на рахунок). Як убачається із наданої суду виписки з карткового рахунку [PERSON] , останній активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі, отримував різноманітні послуги, здійснював платежі у закладах торгівлі, знімав готівку. Рух коштів по картці відповідача свідчить про те, що він був обізнаний про списання процентів, оскільки зазначені відомості є у його вільному електронному доступі. Таке активне користування кредитною карткою з доступом до мобільного додатку свідчить про обізнаність відповідача щодо умов кредитування та правил користування послугою електронного банку. Наданий банком розрахунок заборгованості суд приймає як належний доказ, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, яка утворилася станом на 19 вересня 2023 року, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Суд бере до уваги, що позичальник не заперечував наявність кредитних правовідносин між ним і банком. Суд ураховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), згідно якими у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідач за первісним позовом не спростував жодним належним, достатнім та допустимим доказом викладені банком доводи по суті заявлених у цій справі вимог. Ураховуючи, що послуги банку в проекті «Monobank» надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, суд дійшов висновку, що відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до статті 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Наведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, у тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (див. постанову Верховного Суду, зокрема, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20). За вказаних обставин твердження відповідача про те, що у справі відсутні докази погодження між сторонами всіх істотних умов договору, узгодження сторонами ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальності у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, недоведення банком факту підписання ним Умови та правил, невиконання частини дев`ятої статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», є помилковими і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах Закону України «Про електронну комерцію». Доводи зустрічного позову про те, що позичальник сплатив кошти за весь період користування карткою, а сума поповнень картки свідчить про виконання ним зобов`язань та припинення зобов`язань за кредитним договором від 18 серпня 2018 року, суд не приймає з огляду на таке. У постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року в справі № 3-123гс14 зроблено висновок, що зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. За загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК, стаття 202 Господарського кодексу України). Перелік цих підстав наведено у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Зважаючи на те, що у позивача за зустрічним позовом перед відповідачем (банком) існує заборгованість у розмірі 82 162,18 грн, яка утворилась через неповне погашення заборгованості за кредитним договором (тілом кредиту), що підтверджується розрахунком заборгованості, а також випискою по особовому рахунку (рух коштів по картці від 05 січня 2024 року), суд дійшов висновку, що зобов`язання за укладеним між сторонами 18 серпня 2018 року кредитним договором, не можна вважати припиненими. Згідно з випискою по картковому рахунку, після звернення банку з позовом до суду, позичальник 05 січня 2024 року вніс на рахунок банку 10 000,00 грн (а.с.171), отже, сума заборгованості, що підлягає стягненню на користь банку, становить 82 162,18 грн (92 162,18 грн - 10 000,00 грн). За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позов банку підлягає частковому задоволенню у розмірі 82 162,18 грн, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити за недоведеністю. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з позовом, банк сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, який підлягає стягненню зі [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк». На підставі викладеного та

Outcome: partial