Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

В березні 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Татарінова\~В.П. звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання договору укладеним. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 23.15.2005 № 40/28 та протоколу проведення аукціону з продажу права оренди, яке належить міській раді, від 17.09.2017 за № З-ПО-13 передано йому в оренду строком на 15\~років земельну ділянку площею 90 кв.м. Між Миколаївською міською радою та відповідачем 01.04.2008 укладеного договір оренди землі, зареєстрований у Миколаївській міській раді 14.05.2008 за № 5659 та у Миколаївській регіональні філії ДП «Центр ДЗК» 14.05.2008 за № 0408001005263. Умовами вказаного договору передбачено, що після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. Вказані положення кореспондуються також умовам ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції станом на момент укладення договору). При цьому орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. У разі, якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається продовженим на тих саме умовах. Позивач зазначає про те, що на початку січня 2023 року йому було виконано хірургічну операцію з заміни стегна в державі Ізраїль. В післяопераційний період позивач проходив відновлення в лікарні у вказаній державі. Позивач повинен був звернутись до Миколаївської міської ради із заявою про поновлення договору оренди землі у строк до 14.02.2023, проте оскільки у вказаний період він перебував за кордоном на лікуванні, подати таке звернення у вказаний строк не було можливим. 01.06.2023, одразу після повернення до України, позивач подав до Миколаївської міської ради заяву про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, до якої було долучено проект додаткової угоди. До цього часу відповіді на вказану заяву [PERSON] не отримав. При цьому позивач зазначає, що оскільки Миколаївська міська рада протягом одного місяця після закінчення договору оренди не направила йому лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди, а позивач продовжує користуватись орендованою земельною ділянкою та виконувати інші умови договору, цей договір, на його переконання, вважається поновленим. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 01.04.2008, зареєстрованого у Миколаївській міській раді 14.05.2008 за № 5659 та у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 14.05.2008 за № 040800100563, укладеною в запропонованій ним редакції. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 29.03.2024 від представника відповідача Миколаївської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він спростовує твердження позивача та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що позивач [PERSON] не виконав свого обов`язку щодо письмового повідомлення орендодавця про намір продовжити строк дії договору оренду землі не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення його строку, чим порушив умови договору. При цьому наголошує на тому, що діючим законодавством не передбачено обов`язок орендаря надати таке повідомлення особисто, в зв`язку з чим необґрунтованими є посилання позивача на те, що він пропустив строк подання відповідного повідомлення в зв`язку з перебуванням на лікуванні за кордоном, оскільки він мав можливість направити його шляхом поштового відправлення, на електронну адресу, тощо. Висновок позивача про те, що договір оренди вважається продовженим на той самий строк, на переконання представника відповідача також не заслуговує на увагу, оскільки в такому випадку вбудь-якому разі виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечення щодо такого поновлення має передувати надіслане орендарем звернення з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. 17.04.2024 на адресу суду від представника відповідача Миколаївської міської ради надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вважає, що заявлені позовні вимоги мають розглядатись господарським судом за правилами господарського судочинства. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено. В судовому засіданні позивач та його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього надійшла за ява про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та представника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне. Рішенням Миколаївської міської ради від 24.12.2005 № 40/28 затверджено перелік земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу з аукціону (а.с. 50). Згідно протоколу № З-ПО-13 від 14.09.2007 з продажу права оренди земельної ділянки, яка належить Миколаївській міській раді, а саме права оренди земельної ділянки для розміщення зупиночного комплексу загальною площею 90,0 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки 4810136900:01:085:0003, яка розташована в м.\~Миколаєві, на перехресті [ADDRESS] , переможцем аукціону є [PERSON] (а.с. 15-16). 01.04.2008 між Миколаївською міською радою та [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого в оренду передавалась земельна ділянка для розміщення зупинкового комплексу по [ADDRESS] , загальною площею 90 кв.м., без права передачі її в суборенду (а.с. 44-47). Згідно п. 3.1 договору оренди землі договір діє протягом 15 (п`ятнадцяти) років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення дії договору звернутись письмово до орендодавця з проханням, щодо продовження строку дії договору. Відповідно до пп. и) п. 9.4 договору оренди орендар зобов`язаний не пізніше ніж у трьохмісячний термін до закінчення договору оренди звернутися до міської ради з клопотанням про продовження строку оренди Положеннями п. 12.2 договору оренди встановлено, що його дія припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. У відповідності до п. 12.6 договору оренди після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар,за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Вказаний договір оренди землі належним чином зареєстрований Миколаївською регіональною філією ПП «Центр ДЗК», про що 14.05.2008 у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 040800100563, а в книзі записів договорів оренди запис за № 5659. На виконання умов зазначеного договору Миколаївська міська рада передала, а [PERSON] прийняв в оренду земельну ділянку, що підтверджується актом приймання передачі земельної ділянки від 14.05.2008 (а.с.\~14). Враховуючи викладене, орендар [PERSON] повинен був звернутись до Миколаївської міської ради із повідомленням про намір продовження терміну договору оренди землі до 14.02.2023 як це було передбачено договором оренди. Проте вказані дії [PERSON] виконано не було. В обґрунтування неможливості звернення з подібним повідомленням [PERSON] посилається на те, що в зазначений час він перебував на лікуванні в державі Ізраїль. З матеріалів справи вбачається, що в період з січня по квітень 2023 року [PERSON] проходив лікування у ортопеда в м. Кірьят Гат, Ізраїль. Діагноз: стан після заміни правого стегна (а.с. 26-43). 01.06.2023 [PERSON] подав до Миколаївської міської ради через Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради заяву № 23040-000616636-007-03 про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки, до якої було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (а.с.\~21-22). З матеріалів справи вбачається, що до теперішнього часу відповідь на вищевказану заяву від Миколаївської міської ради [PERSON] отримано не було. 06.03.2024 [PERSON] звернувся до Миколаївської міської ради з листом за вх.\~№\~В-805/ін2 з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди від 01.04.2008, додавши до цього звернення проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на тих саме умовах. Проте відповіді на звернення станом на час звернення до суду з позовом [PERSON] не отримав. Тобто фактично позивач [PERSON] визнав, що ним було пропущено визначений договором оренди землі строк на подання до Миколаївської міської ради звернення про намір продовжити його дію, однак вважає, що вказаний строк ним було пропущено з поважних причин. Крім того вважає, що оскільки Миколаївською міською радою не було направлено на його адресу лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, такий договір автоматично вважається поновлений на той самий строк. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). В ст.15\~Закону «Про\~оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є :об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до положень ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, яка діяла в період з 26.09.2022 по 03.09.2023) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має\~намір скористатися\~переважним правом\~на укладення\~договору оренди\~землі на\~новий строк,\~зобов`язаний повідомити\~про це\~орендодавця до\~закінчення строку\~дії договору\~оренди землі\~у строк,\~встановлений цим\~договором, але не пізніше як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і у разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У відповідності до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції станом на час укладення договору оренди 01.04.2008) у разі, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той саме строк і на тих саме умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею ЗЗ ЗУ «Про\~оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. Дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний\~до закінчення\~строку оренди\~землі повідомити про\~це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення. Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах.\~ Подібний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.0.9.2020 у справі № 313/350/16. Всупереч вищезазначених положень діючого законодавства судом встановлено, що [PERSON] в порушення умов законодавства та договору оренди землі не виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця у встановлений строк (за три місяці до закінчення строку дії договору оренди землі) про свій намір продовжити дію договору оренди. При цьому [PERSON] не доведено неможливість подання такого повідомлення орендодавцю, навіть за умови його фізичної відсутності на території України, засобами поштового зв`язку, електронного повідомлення тощо. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При цьому, згідно із статтею 81\~ЦПК України обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, які ґрунтуються на помилковому тлумаченні ним існуючого законодавства. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed