Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

15 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням уточнених вимог, посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРТ № 058718 виданого 14 вересня 2012 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. за р.№ 2-2993 їй належить земельна ділянка загальною площею 5,510 га., кадастровий номер 1223210500:02:036:0610, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 11 липня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Куліш Д.Ю. на підставі рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 4498130 від 29.07.2013 року, номер запису про право власності: 1896707. 11 серпня 2016 року між нею, [PERSON] (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроволодар» (орендар) укладено Договір оренди землі № 130, який було зареєстровано 17 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевичем Є.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30982100 від 17.08.2016 року, номер запису про інше речове право: 16053465. Відповідно до п. 1.1, 2.1, 3.1 Договору оренди вона надала, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5,510 гаю, кадастровий номер 1223210500:02:036:0610, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області строком на 7 років. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 66529691 від 24 серпня 2016 року, строк дії Договору оренди землі до 11 серпня 2023 року. В той же час, їй стало відомо, що згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29676622776 від 28 січня 2022 року строк дії Договору оренди землі відносно земельної ділянки площею 5,510 га., кадастровий номер 1223210500:02:036:0610 було змінено, а саме визначено 12 років, починаючи з дати права оренди (договору оренди) державної реєстрації та діє до 31 грудня 2028 року. Підставою для внесення до реєстру зазначених змін слугувала Додаткова угода, серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року. Позивач [PERSON] наголошує на тому, що вона ніякої Додаткової угоди до Договору оренди землі з відповідачем не укладала та своєї згоди на продовження строку дії Договору оренди землі не надавала. Крім того, вона не має наміру передавати належну їй земельну ділянку будь-кому у користування на правах оренди. [PERSON] , посилаючись на приписи ст.ст. 215, 218, 236 ЦК України вважає, що оскільки вона ніяких угод щодо продовження строку договору оренди не укладала та не підписувала, Додаткова угода № ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року має бути визнана судом недійсною, а земельна ділянка повинна бути повернута їй після закінчення строку договору оренди землі, тобто після 11 серпня 2023 року. У зв`язку з наведеним, у позовній заяві [PERSON] просила суд: - визнати недійсною з моменту укладення Додаткову угоду серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року (до Договору оренди землі, серії та номер: 130 від 11 серпня 2016 року, зареєстрованого 17 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевичем Є.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30982100 від 17.08.2016 року, номер запису про інше речове право: 16053465), укладену між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроволодар», код ЄДРПОУ 40419480 щодо земельної ділянки загальною площею 5,510 га, кадастровий номер 1223210500:02:036:0610, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроволодар», код ЄДРПОУ 40419480 повернути законному власнику [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] земельну ділянку загальною площею 5,510 га, кадастровий номер 1223210500:02:036:0610, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з фактичного користування, що виникло на підставі Додаткової угоди серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі, серія та номер: 130 від 11 серпня 2016 року, зареєстрованого 17 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевичем Є.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30982100 від 17.08.2016 року, номер запису про інше речове право: 16053465. Одночасно з поданням позову [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, в якій просила суд заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки загальною площею 5,510 га., кадастровий номер 1223210500:02:036:0610, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2022 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позвного провадження. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2022 року відмовлено [PERSON] в задоволенні заяви про забезпечення позову. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2022 року у справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої експертам було поставлено запитання: чи виконано підпис від імені [PERSON] напроти її прізвища у графі «реквізити сторін» у Додатковій угоді, серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі, серія та номер: 130 від 11.08.2016 року особисто [PERSON] чи іншою особою? Провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2022 року поновлено провадження у справі. Зобов`язано ТОВ «Агроволодар» у строк до 21.11.2022 року надати на адресу суду оригінал Додаткової угоди, серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі, серія та номер: 130 від 11.08.2016 року. Зобов`язано [PERSON] в строк до 21.11.2022 року надати на адресу суду вільні зразки підпису та почерку, виконані у період часу найближчий до складання досліджуваних документів за 2013-2013 роки. Провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2023 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої експертам було поставлено питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] напроти її прізвища у графі «реквізити сторін» у Додатковій угоді, серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі, серія та номер: 130 від 11.08.2016 року особисто [PERSON] чи іншою особою? Провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2023 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням від експертної установи повідомлення про неможливість надання висновку експерта, оскільки для проведення експертизи не було надано оригінал досліджуваного документу. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Ямковий В.Ф. в судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроволодар» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи наведене, судом постанволе6но ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши надані позивачем докази, дійшов наступного висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРТ № 058718 виданого 14 вересня 2012 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. за р.№ 2-2993 належить земельна ділянка загальною площею 5,510 га., кадастровий номер 1223210500:02:036:0610, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Право власності [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 11 липня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Куліш Д.Ю. на підставі рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 4498130 від 29.07.2013 року, номер запису про право власності: 1896707 що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 7138397 від 29 липня 2013 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 66529691 від 24 серпня 2016 року та № 296762776 від 28 січня 2022 року. Встановлено, що 11 серпня 2016 року між позивачем [PERSON] (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроволодар» (орендар) укладено Договір оренди землі № 130, який було зареєстровано 17 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевичем Є.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30982100 від 17.08.2016 року, номер запису про інше речове право: 16053465, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 66529691 від 24 серпня 2016 року та № 296762776 від 28 січня 2022 року. Відповідно до п. 1.1, 2.1, 3.1 Договору оренди позивач надала, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5,510 га, кадастровий номер 1223210500:02:036:0610, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області строком на 7 років. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 66529691 від 24 серпня 2016 року вбачається, що строк дії Договору оренди землі до 11 серпня 2023 року. В той же час, судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 29676622776 від 28 січня 2022 року строк дії Договору оренди землі відносно земельної ділянки площею 5,510 га., кадастровий номер 1223210500:02:036:0610 було змінено, а саме визначено 12 років, починаючи з дати права оренди (договору оренди) державної реєстрації та діє до 31 грудня 2028 року. Підставою для внесення до реєстру зазначених змін слугувала Додаткова угода, серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року. Позивач [PERSON] наголошує на тому, що вона ніякої Додаткової угоди до Договору оренди землі з відповідачем ТОВ «Агроволодар» не укладала та своєї згоди на продовження строку дії Договору оренди землі не надавала. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд до спірних правовідносин застосовує наступні норми права. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 16цього Кодексу\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно дост.12ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України, -передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Частиною першою статті 626\~ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України). Статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною першою статті 6\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України,Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (частина перша статті 93 ЗК України). Частинами першою-третьою\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. В зв`язку з тим, що позивач заперечувала щодо підписання нею Додаткової угоди № ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі № 130 від 11 серпня 2016 року, за клопотанням її представника адвоката Ямкового В.Ф. по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено запитання: чи виконано підпис від імені [PERSON] напроти її прізвища у графі «реквізити сторін» у Додатковій угоді, серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі, серія та номер: 130 від 11.08.2016 року особисто [PERSON] чи іншою особою? Згідно повідомлення судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Здора В.М. від 25 жовтня 2023 року, не надано висновок експерта № 3401-23, у зв`язку з неможливістю її проведення, оскільки для проведення експертизи не було надано оригінал досліджуваного документу. Так, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2022 року на виконання вимог експерта було зобов`язано відповідача ТОВ «Агроволодар» у строк до 21.11.2022 року надати на адресу суду оригінал Додаткової угоди, серія та номер: ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі, серія та номер: 130 від 11.08.2016 року. Проте, у визначений судом строк вищезазначені витребувані документи, які необхідні для проведення судової почеркознавчої експертизи до суду не надійшли та виконання ухвали суду відповідачем ТОВ «Агроволодар» проігноровано. Приписами ст.\~109\~ЦПК України визначено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі експертизі якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи той\~факт,\~що відповідач\~ухиляється від\~надання на\~вимогу експерта\~та суду\~досліджуваного спірного\~оригіналу Додаткової\~угоди №\~ПП/0666/03\~від 15\~листопада 2019\~року до\~Договору оренди\~землі №\~130\~від 11\~серпня 2013\~року,\~у зв`язку\~з чим\~проведення судової\~почеркознавчої експертизи\~є неможливим,\~у суду\~є всі\~підстави вважати,\~що позивач\~ [PERSON] \~не підписувала\~спірну Додаткову\~угоду відносно\~належної їй\~земельної ділянки\~тобто,\~наявні підстави\~для визнання факту, для з`ясування якого експертиза була призначена. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга, четверта статті 207 ЦК України). Відсутність вольової дії учасника правочину щодо вчинення правочину (відсутність доказів такого волевиявлення за умови заперечення учасника правочину) не можна ототожнювати з випадком, коли волевиявлення учасника правочину існувало, але не відповідало ознакам, наведеним у частині третій статті 203 ЦК України: волевиявлення не було вільним чи не відповідало його внутрішній волі. Згідно зі статтею 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до частини другої статті 792\~ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України,Законом України «Про оренду землі». Відповідно до статті 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, договір оренди землі є договором, за яким в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановлених договором або законом. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. У справі, що розглядається, позивач [PERSON] посилаючись на приписи ст.ст. 215, 218, 236 ЦК України заявила вимогу про визнання недійсною Додаткової угоди № ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі № 130 від 11 серпня 2016 року та в порядку усунення перешкод у праві користування просила зобов`язати відповідача повернути їй земельну ділянку після закінчення строку Договору оренди землі № 130 від 11 серпня 2016 року, тобто після 11 серпня 2023 року, посилаючись на те, що Додаткову угоду до нього № ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року вона не підписувала та не укладала. Водночас, суд не погоджується з такими доводами сторони позивача, з огляду на наступне. Як вже встановлено вище, позивач [PERSON] не підписувала та не укладала з відповідачем ТОВ «Агроволодар» спірної Додаткової угоди № ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року до Договору оренди землі № 130 від 11 серпня 2016 року, а тому Додаткова угода № ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 року вважається не вчиненою, тобто не укладеною. Згідно з ч.4 cт.263ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі 6-48цс15, зазначаючи, що правочин який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких земельних ділянок. Більше того, негаторний позов можливо заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Таким чином, Додаткова угода № ПП/0666/031 від 15 листопада 2019 не може бути визнана судом недійсною, оскільки вона є неукладеною, а тому, ефективним способом захисту права позивача [PERSON] , є саме усунення перешкод у користуванні належної їй земельної ділянки, шляхом її повернення позивачу, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial