Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін: позивачки [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять: - визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивачки [PERSON] та батьком позивачки [PERSON] і відповідачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини увійшов, зокрема, будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їм було відмовлено, оскільки спадкодавцем за життя не оформлено своїх спадкових прав. Зазначають, що дане будинковолодіння належало матері померлого [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] . Остання, за життя, склала на користь [PERSON] заповіт, однак на вказаний будинок також правовстановлюючих документів не оформила. У зв`язку із цим, вони змушені звертатись до суду із даним позовом. У підготовчому судовому засіданні представник позивачок [PERSON] , [PERSON] адвокат Кобзан Р.М. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, 03.05.2024 на електронну пошту суду надіслала заяву (а.с. 57), в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 11.04.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено провести підготовче судове засідання за участю сторін. 03 травня 2024 року відповідачка [PERSON] на електронну пошту суду надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі та про визнання позовних вимог. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідачки про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідачка [PERSON] позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: у відповідності до копії свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] , виданого 24.03.2021 (а.с. 8), позивачка [PERSON] та [PERSON] 04.06.1975 зареєстрували шлюб. Батьками позивачки [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13)) [PERSON] та відповідачки [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 14, 18). Згідно із довідкою начальника управління «Центр надання адміністративних послуг» від 09.02.2024 (а.с. 19) позивачки [PERSON] , [PERSON] , відповідачка [PERSON] та [PERSON] , станом на 13.03.2020, були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] народився [INFO] . Його батьками були: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] 11.05.2000 склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі за №16 (а.с. 28), яким все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.06.2002 (а.с. 30), [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із довідки старости Гошівського старостинського округу Диндин І. (а.с. 31), в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована та проживала до дня смерті [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.03.2020 (а.с. 20), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтв про право власності на житловий будинок, їм було відмовлено (а.с. 37), оскільки померлий [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав та відсутні правовстановлюючі документи на даний будинок. Отже, судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. До складу спадщини увійшло, зокрема, домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є його дочки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як дружина, яка пережила спадкодавця. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачкам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення представника позивачок, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачками [PERSON] та [PERSON] доведено належними та допустимими доказами, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] належало будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . Однак, ні [PERSON] , ні [PERSON] за життя не узаконили дане будинковолодіння відповідно до чинних на той час вимог законодавства та не отримали правовстановлюючих документів на це майно. Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України,\~ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Позивачки [PERSON] , [PERSON] звернулись до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину, яку вони прийняли після смерті [PERSON] , однак у видачі таких їм відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дочка та дружина позивачки по справі, а факт відсутності державної реєстрації права власності на спадкове майно не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивачок, як спадкоємець першої черги, про визнання права власності на дане будинковолодіння в порядку спадкування є обґрунтованими. Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у позивачок немає. На підставі викладеного, ст. 16, 1218, 1220, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. 13, 78, 81 ЦПК України, та

Outcome: approved