Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 16.05.2019 між нею та відповідачем [PERSON] Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 49. Від цього шлюбу мають дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього року стосунки з чоловіком погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. Зазначає, що кожен з них має розбіжні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як обов`язок щодо побудови сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, спільної турботи про матеріальне забезпечення сім`ї та створення доброзичливої сприятливої морально-психологічного атмосфери. На теперішній час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, за різними адресами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач та відповідач сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. На підставі викладеного просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 30.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 10 год 00 хв 21.05.2024 (а.с.13). На призначену дату судового розгляду позивач та відповідач не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.14). Позивач [PERSON] 15.05.2024 подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та строк на примирення не надавати. Судові витрати стягнути з відповідача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.17). Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, причин своєї неявки у судове засідання не повідомив. Подав до суду 08.05.2024 заяву про розгляд справи без його участі. Позові вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.16). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Як убачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 16.05.2019 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 49. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 11.03.2020 та серії [NUMBER] від 29.03.2023 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя, примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн необхідно повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 605,60 грн, а 605,60 грн - стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі\~ст.\~24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved