Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

23.11.2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ТТВК» про захист прав споживачів, в якому просить суд Договір на туристичне обслуговування № 04/02/22 укладений 04.02.2022 року між [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; адреса місця проживання: [ADDRESS] ) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; адреса реєстрації: [ADDRESS] ), яка діяла на підставі Агентського договору № 6572-17/ДНП від 29.05.2017 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (код ЄДРПОУ: 36285831; адреса місця знаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 72, офіс 128, м. Київ, 03680) тм TUI Ukraine та за його дорученням, розірвати. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (код ЄДРПОУ: 36285831; адреса місця знаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 72, офіс 128, м. Київ, 03680) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ; адреса місця проживання: [ADDRESS] ) сплачені на виконання Договору на туристичне обслуговування № 04/02/22 від 04.02.2022 року грошові кошти у загальній сумі 72 061 грн. 96 коп., курсову різницю на загальну суму 21 040 грн. 63 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., а всього 143 102 грн. 59 коп., також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати Обґрунтовуючи позов зазначив, що ним було укладено договір з турагентом, яка діяла від імені відповідача ТОВ «ТТВК» за дорученням відповідно до Листа бронювання/програми туристичного обслуговування, що є Додатком № 1 до Договору Позивач-1 разом з членами своєї родини ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) мав летіти на відпочинок до Єгипту з 24.03.2022 року по 02.04.2022 рік, тобто на повних десять днів та дев`ять ночей з урахуванням термінів перельоту та заселення. Загальна вартість туристичних послуг (туристичного продукту) відповідно до Договору згідно із Рахунком-фактури № СФ 04/02-1 від 04.02.2022 року становила 72 111 грн. 96 коп. (Сімдесят дві тисячі сто одинадцять гривень 96 копійок). Позивачами сплачено грошові кошти відповідно до вказаного Рахунку-фактури на загальну суму - 72 011 грн. 96 коп. таким чином він в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуг відповідно до Договору, в свою чергу відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання відповідно до Договору,як тоді так і станом на день подання позову, а тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом. 24.11.2023 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. 05.02.2024 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» в судове засідання не з`явився повторно, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав. Третя особа ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала. У свою чергу відповідач відзив на позовну заяву у строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження, до суду не подав, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 04.02.2022 року між [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки: [NUMBER] та ФОП [PERSON] (надалі по тексту - Турагент,), як Турагентом відповідно до Агентського договору № 6572-17/ДНП від 29.05.2017 року, яка діяла від імені і за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine (надалі по тексту - Туроператор), було укладено Договір на туристичне обслуговування №04/02/22 (надалі по тексту - Договір). Згідно з пунктом 2.1 даного Договору Туроператор зобов`язався відповідно до бронювання Турагента, здійсненого за замовленням туриста (замовника) надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно- консультаційні послуги, а Турист зобов`язався на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх. Тож, відповідно до Листа бронювання/програми туристичного обслуговування, що є Додатком № 1 до Договору Позивач разом з членами своєї родини ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) мав летіти на відпочинок до Єгипту з 24.03.2022 року по 02.04.2022 рік, тобто на повних десять днів та дев`ять ночей з урахуванням термінів перельоту та заселення. Загальна вартість туристичних послуг (туристичного продукту) відповідно до Договору згідно із Рахунком-фактури № СФ 04/02-1 від 04.02.2022 року становила 72 111 грн. 96 коп. (Сімдесят дві тисячі сто одинадцять гривень 96 копійок). Позивачами сплачено грошові кошти відповідно до вказаного Рахунку-фактури на загальну суму - 72 011 грн. 96 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.2445346990.1 від 04.02.2022 року на загальну суму 14 360 грн. 00 коп.; платіжною інструкцією № 0.0.2472714006.1 від 23.02.2022 року на загальну суму 8751 грн. 96 коп.; меморіальним ордером № @PL206758 від 18.02.2022 року на загальну суму 48 950 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 1.13 Договору отримані від Позивача кошти, Турагентом були в повному обсязі перераховані Туроператору, підтвердженням чого є платіжне доручення № 829 від 08.02.2022 року; платіжне доручення №830 від 08.02.2022 року; платіжне доручення № 846 від 22.02.2022 року; платіжне доручення № 847 від 22.02.2022 року; платіжне доручення № 858 від 23.02.2022 року; платіжне доручення № 859 від 23.02.2022 року. Отже, Позивачем повністю виконані взяті зобов`язання щодо оплати послуг Відповідачів відповідно до Договору. Згідно з п. 3.2.4. Договору, за умови оплати повної вартості туристичного продукту туристом, Туроператор зобов`язаний забезпечити туриста через Турагента необхідними документами на тур, які посвідчують право туриста на отримання туристичних послуг, а саме: проїзні документи (квитки), ваучер, страхові поліси, та інші документи, необхідні для надання туристам туристичного продукту. Однак, жодної передбаченої Договором послуги (туристичного продукту) ні Позивач, ні члени його родини не отримали. В інтересах Позивача не було оформлено та не надано йому: жодного квитка на транспортне обслуговування; жодного ваучера який би надавав право на розміщення в зазначеному в Додатку № 1 до Договору готелі з певним типом харчування та типом номера у визначений строк; жодного ваучера на трансфер до та з отелю; жодного страхового полісу. Тобто, Позивачу не було надано від Туроператора жодного документу, який би підтверджував право туриста на придбаний ним туристичний продукт згідно з умовами Договору. Відповідач 1 абсолютно не виконав зобов`язання по забезпеченню Позивача документами, необхідними для здійснення подорожі, як і не повідомив про неможливість підтвердити або забезпечити надання погоджених послуг, не запропонував зробити заміну замовлення (за новою ціною) або анулювати з відшкодуванням оплаченої вартості, як то також передбачено п. 4.2.1. Агентського договору № 6572-17/ДНП від 29.05.2017 року. Згідно ч. 8 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор (турагент) зобов`язаний був не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувались під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш, як за три дні до початку туристичної подорожі, повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. При неможливості надання туристичних послуг туроператор повинен був вжити альтернативних заходів з метою продовження надання туристичних послуг. Проте, Відповідач не повідомив Позивача про зміну строків туристичної подорожі чи неможливість виконання взятих зобов`язань відповідно до Договору. Тож, на момент подачі даної позовної заяви, жодного пояснення в обґрунтування нехтування своїх зобов`язань за Договором Відповідач не надав, як жодних зобов`язань за цим Договором не виконав. Відповідач зовсім не виходить на зв`язок, альтернативного туру/послуг не запропонував, сплачені Позивачами кошти не повернув, що свідчить про істотне порушення Туроператором умов Договору та Закону України "Про туризм", внаслідок чого Позивач разом з дружиною та дітьми, значною мірою були позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні Договору. Пунктом 3.2.8 Договору передбачено, що у випадку неможливості виконання Туроператором умов, що викладені в листі бронювання, він зобов`язаний повернути Туристу усі сплачені ним грошові кошти за Туристичний продукт. Отже, Відповідачем було істотно порушено умови Договору, тому наявні вбачає підстави для його розірвання та стягнення з Відповідача сплачених коштів. Відповідно до пункту 4.7. Договору, сторони погодили, що на дату повної оплати загальна вартість туристичного продукту (туристичної послуги) може бути змінена в залежності із змінами курсу гривні по відношенню до долара США чи Євро, оскільки загальна вартість туристичного продукту (туристичної послуги) визначається шляхом множення вартості послуг, встановленої Туроператором, на внутрішній фіксований курс Туроператора на дату фактичної оплати, у разі збільшення/зменшення курсу гривні по відношенню до долара США чи ЄВРО вартість неоплаченого або неповністю оплаченого туристичного продукту (туристичної послуги), пропорційно збільшується/ зменшується, тільки у строки передбачені умовами оплати туру, які зазначені в Листі бронювання. Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Станом на день подання цього позову курс гривні у співвідношенні до долара США та євро значно змінився в бік девальвації національної валюти України. Офіційний курс НБУ долара США станом виставлення Рахунку-фактури № СФ 04/02-1 від 04.02.2022 року складав - 28 грн. 27 коп. Офіційний курс НБУ долара США станом на день подання вказаного позову складає - 36 грн. 53 коп. Курсова різниця із суми коштів, яка була сплачена Позивачем-1 відповідно до Договору, складає - 6752 грн. 91 коп. Курсова різниця із суми коштів, яка була сплачена Позивачем-1 відповідно до Договору, складає - 14 287 грн. 72 коп. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. В результаті невиконання умов договору, Позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає в суттєвих емоційних стражданнях, поглиблених відсутністю будь-якої інформації щодо виконання чи невиконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором, про що Відповідач зобов`язаний був завчасно повідомити. Невизначеність викликала сильні душевні переживання, зокрема страждання і приниження. Відсутність будь-якого контакту з відповідачем, необхідність його розшукувати, телефонувати, шукати контакти за допомогою засобів інтернет зв`язку забирала у позивача багато часу та енергії, відривала його від звичайних занять та порушувала таким чином звичний спосіб життя. Крім того, відсутність виконання зобов`язань Відповідача за Договором позбавила Позивача можливості здійснити свої наміри щодо відпочинку з родиною, ознайомлення з курортним містом. Отже, Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп., що характерно тривалості його страждань та виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та відповідає оціночній ролі, морально-правовим імперативам справедливості, розумності й добросовісності. Відповідно до положень Конституції України і чинного цивільного законодавства фізичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їхніх прав і свобод та законних інтересів Моральною (немайновою) шкодою є фізичні або душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю (ч. 1 ст. 1167 ЦК України), якими порушуються її особисті немайнові права або які посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності, ділової репутації фізичної або юридичної особи. У договірних відносинах втрати немайнового характеру виникають внаслідок невиконання чи неналежного виконання договору. Тож, понесені з цим втрати, через невиконання Відповідачем умов Договору, супроводжуються для Позивача стражданнями, невиправданими очікуваннями, зруйнованими планами, смутком через пригнічення його дітей котрі так бажали побачити море та відпочити з батьками. В статті 25 Закону України "Про туризм" встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить, що Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995 року. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, вини останнього в її заподіянні та причинного зв`язку між протиправністю діяння та шкодою. Згідно з частиною 2 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Згідно зі ст. 30 Закону України "Про туризм" порушення законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Статтею 33 Закону України "Про туризм" передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 1 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Договір на туристичне обслуговування № 04/02/22 укладався сторонами 04.02.2022 року, а 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/22 в Україні запроваджено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався Указами Президента по теперішній час, наслідком яких стало закрите регулярне пасажирське авіасполучення через державний кордон України з 24 лютого 2022 року. Частина 2 ст. 652 ЦК України передбачає що, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ч. 3 ст. 652 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно п. 1 ч. 6 ст. 20 Закону України "Про туризм" кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Згідно ч. 2 ст. 903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3.2.8. Договору у випадку неможливості виконання Туроператором умов, що викладені в листі бронювання, Туристу мають бути повернуті усі сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт. Частинами 8,9 ст. 20 Закону України "Про туризм" передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Змістом статей 19, 20 Закону України "Про туризм", зазначена відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування (крім випадків, коли таке невиконання або неналежне виконання сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити). Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/ імпорту тощо. Відповідно до чинного законодавства факт настання та дії форс-мажорних обставин повинен бути документально підтверджений компетентним державним органом. В той же час Відповідач не надав Позивачу документального підтвердження компетентним державним органом факту настання та дії форс-мажорних обставин на можливість виконання зобов`язань відповідно до Договору. Саме по собі віднесення воєнного стану до форс мажорних обставин, без отримання відповідного сертифікату від Торгово промислової палати, не може бути підставою для звільнення Відповідача від майнової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд й у постанові від 16 липня 2019 р. у справі № 917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку. Суд у справі №927/431/22 вказав, що неможливість виконання обов`язків через війну в Україні не є підставою для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до часу, протягом якого буде діяти така обставина. Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 року у справі № 904/3886/21, визначив, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат. Також суд пояснив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Стаття 20 Закону України "Про туризм" передбачає, що туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося звини туриста. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Відповідач, істотно порушивши умови Договору, не забезпечив Позивача-1 та членів його родини через Турагента необхідними документами на тур, які посвідчують право на отримання туристичних послуг, а саме: не надав проїзні документи (квитки), ваучер, страхові поліси та інші документи, необхідні для надання туристичного продукту. Крім того, Туроператором не було запропоновано Позивачу-1 альтернативних заходів з метою продовження надання туристичних послуг, не було повідомлено про зміну обставин, якими сторона керувалась під час укладення договору на туристичне обслуговування та не повернуто сплачених коштів. За таких умов вважає, що наявні підстави для розірвання Договору та стягнення з Відповідача на користь Позивача сплачених за договором грошових коштів. Згідно вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Статтею 33 Закону України "Про туризм" передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Відповідна правова позиція, викладена у постанові Верховного суду України у справі від 18 вересня 2013 року N 6-75цс13. Забезпечення бронювання, надання інформаційно -консультаційних послуг та надання туристичних послуг відповідно до заявки, передача через Турагента всіх необхідних документів для подорожі є обов`язком Туроператора. Відповідач не виконав свого обов`язку щодо передачі всіх необхідних документів для подорожі туристу, що не дозволило Позивачу-1 отримати очікуване при укладенні Договору та істотно відрізняється від того, на що він розраховував, укладаючи Договір з Відповідачем. Розмір збитків, завданих Позивачеві дорівнює сплаченій вартості туристичних послуг у сумі 72 111 грн. 96 коп. Отже, під час виконання умов Договору на туристичне обслуговування було допущено Туроператором порушення істотних умов Договору та не виконано взяті на себе зобов`язання за цим Договором, при цьому Відповідач не повідомив туриста про зміну обставин та не надав Позивачу відповідного підтвердження, що неналежне виконання виявилося неможливим внаслідок обставин непереборної сили, як не було запропоновано альтернативних туристичних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до частини 1 статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, Відповідач має нести відповідальність, через невиконання ним передбачених Договором зобов`язань, та відшкодувати Позивачеві завдані збитки, що дорівнюють сплаченій вартості туристичних послуг у сумі 72 111 грн. 96 коп. Відповідно до п. 5 ст. 28 ЗУ "Про захист прав споживачів", Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що «захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом», а тому, враховуючи бездіяльність відповідача, позивач має право на судовий захист порушеного останнім права споживача на отримання страхового відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 ЦК України встановлено, що способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Виходячи з викладеного вище, на час звернення позивача з заявою до суду відповідач не виплатив страхове відшкодування, а відтак порушується право позивача на отримання страхового відшкодування. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач переконливих заперечень на позов не подавав, доводи позивача не спростував. Таким чином, під час судового розгляду встановлено порушення прав та законних інтересів позивача, які підлягають судовому захисту. Отже, Відповідач в порушення умов Договору не забезпечив Позивача та членів його родини через турагента необхідними документами на тур, які посвідчують право туристів на отримання туристичних послуг, а саме: не надав проїзні документи (квитки), ваучер, страхові поліси та інші документи, необхідні для надання туристичного продукту. Крім того, Відповідачем не було запропоновано Позивачу альтернативних заходів з метою продовження надання туристичних послуг, не було повідомлено про зміну обставин, якими сторона керувалась під час укладення договору на туристичне обслуговування та не повернуто сплачених коштів. За таких умов наявні підстави для розірвання Договору на туристичне обслуговування № 04/02/22 від 04.02.2022 року та стягнення з Відповідача на користь Позивачів сплачених за договором грошових коштів з урахуванням курсу різниці, моральної шкоди та судових витрат,а тому позов слід задовольнити повністю. Судові витрати слід стягнути із відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved