Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Бишівської сільської ради Фастівського району Київської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла його двоюрідна баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом складеного 22.07.2020 року, відповідно до якого на випадок своєї смерті вона зробила наступне розпорядження: 26/50 (двадцять шість п`ятдесятих) частини домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,3191 га кадастровий номер 3222780600:06:021:0091, заповіла [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняв, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому, державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції Омельчук Катерина Андріївна своєю постановою відмовила йому у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом посилаючись на те, що за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація про державну реєстрацію права власності за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказані об`єкти/цілий житловий будинок та земельну ділянку/відсутня. Натомість згідно даних з Реєстру прав власності, що є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за спадкодавцем зареєстровані права на 26/50 часток у праві власності на житловий будинок за [ADDRESS] за вищевказаною адресою. Відповідно ж до відповіді на нотаріальний запит КП КОР «Київське обласне БТІ», за спадкодавцем зареєстровані права на 26/50 часток у праві власності на житловий будинок за №38/1, що підтверджується наданим спадкоємцем договором дарування частини домоволодіння №38/1, посвідченим Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області від 01.12.1999 р. за реєстровим номером 3480, згідно якого спадкодавець була обдарованою. Відомості щодо реєстрації 24/50 часток у праві власності на даний об`єкт нерухомого майна в БТІ відсутні, як і у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте згідно даних останнього права на житловий будинок за [ADDRESS] , вже зареєстровано за третьою особою. Крім того, відповідно до даних Спадкового реєстру, заповіт на користь [PERSON] було складено [PERSON] , [INFO] , що зафіксовано і в самому заповіті, тоді як спадкодавець народилась [INFO] . Враховуючи викладене, позивач просив суд: встановити юридичний факт, а саме, що [PERSON] , яка народилась [INFO] та [PERSON] , яка народилась [INFO] , яка зазначена в заповіті від 22.07.2020 року та яка померла [INFO] - це одна й та ж сама особа; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді 26/50 (двадцять шість п`ятдесятих) частини домоволодіння (літ. А), загальною площею 133,6 кв.м., житлова площа 73,1 кв.м., із надвірними будівлями, спорудами: гараж літ. Б, вбиральня літ. Г, сарай літ. Д, літня кухня літ. Е, погріб літ. під. Е, вбиральня літ. Ж, погріб літ. З, ворота з хвірткою літ. №6,7, огорожа літ. №5,12,13,14, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у вигляді земельної ділянки площею 0,3191 га кадастровий номер 3222780600:06:021:0091, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.01.2023 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №172/2020 відносно померлої [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 13.04.2023 року та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 30.10.2023 року залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . Ухвалою суду від 07.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.04.2024 року, яке відкладено на 13.05.2024 року. У судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися. Від представника позивача адвоката Боровського В.А. надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у його та позивача відсутність. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, рішення просили прийняти за наявними у справі матеріалами. Третя особа [PERSON] повідомлений через оголошення, у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань до суду не подавав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 15). Згідно копії заповіту від 22.07.2020 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: 26/50 (двадцять шість п`ятдесятих) частини домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,3191 га кадастровий номер 3222780600:06:021:0091, заповіла [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с. 16). Заповіт на день її смерті не змінено та не скасовано. При цьому в заповіті датою народження спадкодавця [PERSON] вказано 21 квітня 1941 року. Окрім того у заповіті містяться її паспортні дані, а саме: паспорт [NUMBER] , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 20.06.1996 року, а також дані щодо зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Згідно копії паспорту [PERSON] вбачається, що 20.06.1996 року Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON] , [INFO] виданий паспорт громадянки України серії [NUMBER] (а.с. 14). В даному випадку слід вказати, що хоча у заповіті від 22.07.2020 року [PERSON] і міститься помилка щодо дати народження заповідача, проте на підставі вказаних вище документів є достатньо підстав вважати, що [PERSON] , яка народилась [INFO] та [PERSON] , яка народилась [INFO] , яка зазначена в заповіті від 22.07.2020 року та яка померла [INFO] - це одна й та ж сама особа. Згідно копії довідки №553 від 18.08.2020 року [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала з 22.06.2005 року до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 17). Позивач у визначений законодавством строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 18). 26/50 (двадцять шість п`ятдесятих) частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі договору дарування частини домоволодіння від 01.12.1999 року (а.с. 19), право власності на яке зареєстровано за нею, що слідує з архівної довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 22). При цьому в Реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться відомості про реєстрацію права спільної часткової власності за [PERSON] на 26/50 домоволодіння за адресою:, [ADDRESS] (а.с. 20-21). Згідно копії довідки № Мк1021096 від 22.11.2021 року КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», відповідно до проведеної інвентаризації 22.11.2021 року об`єкт нерухомого майна - домоволодіння (житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] має наступні показники: загальна площа житлового будинку літ. «А» - 133,6 кв.м., житлова площа - 73,1 кв.м., житлова площа збільшилась на 0,1 кв.м в результаті уточнення лінійних розмірів виправлення арифметичної помилки. Крім того, на земельній ділянці розташовані: гараж літ. Б, вбиральня літ. Г, сарай літ. Д, літня кухня літ. Е, погріб літ. під. Е, вбиральня літ. Ж, погріб літ. З, та споруди - огорожа №5, №12, №13, №14, ворота з хвірткою №6, №7. Сарай літ. В - демонтований (а.с. 23). Згідно інформації Відділу № 4 Управління у Бучанському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, згідно відомостей державного реєстру земель, щодо реєстрації земельних ділянок та права власності на них, що здійснювались згідно із законодавством до 01.01.2013 територіальним органом Держземагентства та переданих архівних документів до Відділу, за гр. [PERSON] обліковується земельна ділянка кадастровий номер 3222780600:06:021:0091, площею 0,3190 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Бишівська сільської рада, Макарівського району, Київської області. Відомості щодо об`єкта права перенесені з державного реєстру земель до Державного земельного кадастру. Станом на 01.01.2013 в Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та на право постійного користування земельними ділянками, договорів оренди землі запис щодо реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222780600:06:021:0091 на ім`я [PERSON] не значиться. Примірники державного акту на право власності на зазначену земельну ділянку на ім`я [PERSON] до Відділу не передавались (а.с. 24). Згідно технічної документації також встановлено, що [PERSON] передавалася у власність земельна ділянка кадастровий номер 3222780600:06:021:0091, площею 0,3190 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Бишівська сільської рада, Макарівського району, Київської області (а.с. 52-62). Постановою від 02.02.2022 року вих. № 71/02-31 державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] посилаючись на те, що за результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація про державну реєстрацію права власності за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищевказані об`єкти/цілий житловий будинок та земельну ділянку/відсутня. Натомість згідно даних з Реєстру прав власності, що є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за спадкодавцем зареєстровані права на 26/50 часток у праві власності на житловий будинок за [ADDRESS] за вищевказаною адресою. Відповідно ж до відповіді на нотаріальний запит КП КОР «Київське обласне БТІ», за спадкодавцем зареєстровані права на 26/50 часток у праві власності на житловий будинок за №38/1, що підтверджується наданим спадкоємцем договором дарування частини домоволодіння №38/1, посвідченим Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області від 01.12.1999 р. за реєстровим номером 3480, згідно якого спадкодавець була обдарованою. Відомості щодо реєстрації 24/50 часток у праві власності на даний об`єкт нерухомого майна в БТІ відсутні, як і у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте згідно даних останнього права на житловий будинок за [ADDRESS] , вже зареєстровано за третьою особою. Крім того, відповідно до даних Спадкового реєстру, заповіт на користь [PERSON] було складено [PERSON] , [INFO] , що зафіксовано і в самому заповіті, тоді як спадкодавець народилась [INFO] (а.с. 64). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.02.2022 року зареєстровано спадкову справу № 172/2020 щодо спадкодавця [PERSON] , [INFO] (а.с. 65). З матеріалів спадкової справи № 172/2020 також встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернувся онук померлої - [PERSON] у порядку ст. 1266 ЦК України (а.с. 99). Оскільки після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, спадкоємцем є позивач, який спадщину прийняв, тому суд не бере до уваги заяву про прийняття спадщини [PERSON] . Як вказав позивач та що слідує з письмових матеріалів справи, померла [PERSON] , [INFO] є його двоюрідною бабусею по лінії матері (а.с. 25-32). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно положень ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно з ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки дослідженими доказами встановлено юридичний факт, а саме, що [PERSON] , яка народилась [INFO] та [PERSON] , яка народилась [INFO] , яка зазначена в заповіті від 22.07.2020 року та яка померла [INFO] - це одна й та ж сама особа, а також встановлено, що позивач будучи єдиним спадкоємцем за заповітом майна покійної [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла частина житлового будинку та земельна ділянка, щодо яких нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору з відповідача не стягуються, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved