Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

22.02.2024 Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено рішення у справі за позовом [PERSON] поданого в особі представника адвоката Левицької Юлії Василівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Чубарев Олександр Олександрович, приватний виконавець Запорізького виконавчого округу Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 82942 від 31.10.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у сумі 12881,79 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (ЄДРПОУ 42254696, адреса: 02094, м. Київ, б.Верховної Ради, 34, офіс 511) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) судові витрати у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 коп.) 26.02.2024 [PERSON] в особі представника адвоката Левицької Ю.В. подала до суду клопотання про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] судових витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. та витрат, пов`язаних з судовим збором сплаченим при поданні позову до суду. Судом не встановлено обставин для виклику у судове засідання учасників справи, а відтак, заява про ухвалення додаткового рішення розглядається за відсутності сторін по справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України. З підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, клопотання, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 позов [PERSON] задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 82942 від 31.10.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» у сумі 12881,79 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (ЄДРПОУ 42254696, адреса: 02094, м. Київ, б.Верховної Ради, 34, офіс 511) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) судові витрати у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 коп.). Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частина 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 зроблено висновок, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (частина восьма\~статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 29.03.2023; ордер на надання правничої (правової) допомоги; акт наданих послуг від 30.12.2023; акт прийому-передачі виконаних робіт наданих послуг за договором про надання юридичних послуг від 30.03.2023; квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 3000,00грн. Враховуючи той факт, що від відповідача в порядку ч.6\~ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами; враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, характер справи, її значення для позивача, те, що позовну заяву задоволено в повному обсязі та \~беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання адвокатом Левицькою Ю.В. позивачці професійної правничої допомоги у цій справі на суму 3000,00 грн.,\~ суд дійшов висновку, що понесені позивачкою витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача у розмірі 3000,00 гривень. В частині стягнення судових витрат пов`язаних з судовим збором, сплаченим при поданні позову до суду, суд зазначає наступне. Згідно матеріалів справи, позивачкою при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 858,88 грн., що підтверджується квитанцією 5437-2397-6008-3536 від 24.12.202. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (ЄДРПОУ 42254696, адреса: 02094, м. Київ, б.Верховної Ради, 34, офіс 511) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) судові витрати у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 коп.). Тобто, в рішенні суду від 22.02.2024 року по справі № 334/11535/23 було вирішено питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачкою при подачі позову до суду. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, яким задовольнити вимоги про відшкодування судових витрат на правову допомогу та відмовити в частині стягнення судового збору, у зв`язку із чим заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial