Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

У січні 2024 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.05.2023 року між сторонами укладено кредитний договір (оферти) № 13.05.2023-100000527, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов якого, відповідачу надано кредит у розмірі 10 000 грн., строком на 42 дні, дата повернення кредиту 23.06.2023 року. Умовами договору встановлена процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду. Ставка «стандарт»- фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 3% за один день, яка застосовується протягом усього строку кредитування, крім первинного. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 13.05.2023 року по 23.06.2023 року, яка становить 21 200 грн. з яких: 10 000 грн. - основний борг та 11 200 грн. - проценти за користування кредитом. Ухвалою суду від 06.02.2024 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26.03.2024 року (а.с. 53-54). Повідомленням суду від 16.02.2024 року учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подання відповідних заяв по суті справи у встановлені строки (а.с. 55-57). Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 16.02.2024 року та копія позовної заяви з додатками надсилалися судом на адресу відповідача. У позовній заяві представник позивача Суржик Ю.В. просив розглядати справу у їх відсутність (а.с. 8). До судового засідання сторони не з`явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд розглянув відповідно до ст. 280 ЦПК України за правилами заочного позовного провадження. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 13.05.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 13.05.2023-100000527, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору (а.с. 16-25). Відповідно до якого сума кредиту складає 10 000 грн., строк кредиту - 42 дні, датою повернення кредиту є 23.06.2023 року; процентна ставка - Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Пунктом 3.1 договору передбачено, що Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У пункті 4.3 договору зазначено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення Кредиту - день нарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитора. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитора, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано Кредит. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та переказав відповідачу на картковий рахунок грошові кошти у розмірі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією про переказ коштів від 13.05.2023 року (а.с. 48). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом у розмірі 10 000 грн. є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по процентам в розмір 11 200 грн. за період з 13.05.2023 року по 23.06.2023 року, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, який неодноразово продовжувався до введення на всій території України військового стану з 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. За таких обставин, позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання зобов`язання з повернення грошових коштів починаючи з 12 березня 2020 року до теперешнього часу, а нараховані неустойка, штраф, пеня починаючи з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з веденням режиму воєнного стану на всій території України, підлягають списанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, відповідно до задоволених вимог у розмірі 47, 17 %. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача на суму 10 000 грн., що становить 47, 17% від заявлених вимог у 21 200 грн., понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору 1 142 грн. 65 коп. (47, 17 % від 2 422 грн. 40 коп.), покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial