Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про\~встановлення факту\~батьківства,\~зазначивши у\~якості третьої\~ особи Великобурлуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), правонаступником якого є Куп`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідно до ст. 135 СК України ( з її слів) [PERSON] . Але батьком її дитини є [PERSON] , [INFO] , який загинув, перебуваючи на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 14.02.2023 року, у місті Авдіївці Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 16 травня 2023 року, виданого Третім відділом державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Позивачка посилається на те, що вона та [PERSON] проживали спільно, але без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Після народження сина [PERSON] приймав активну участь у його вихованні та утриманні, про що свідчать надані нею копії фотографій. Факт приймання участі у вихованні дитини також підтверджується довідкою від 31.05.2023 р., виданою Комунальним некомерційним підприємством «Великобурлуцький центр первинної медико-санітарної допомоги. Посилаючись на висновки постанови Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14ц (провадження № 61-6030 св18), в якій зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, [PERSON] зазначає, що в теперішній час провести судово-імунологічну експертизу немає можливості у зв`язку з тим, що [PERSON] загинув. На підставі викладеного, [PERSON] просить: встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , громадянина України, стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 28 від 18.09.2018 року, складеного Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління міністерства юстиції у Харківській області ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) якими змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в загальному позовному провадженні. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 13.03.2023 року закрито підготовче провадження і справа призначена до розгляду по суті. Подалі позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала за заявленими підставами та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Представн6ик третьої особи - Куп`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Куп`янському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки, будь-яких пояснень по суті спору не надав. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2022 року у справі справа № 521/4820/19 (провадження № 61-21037св21). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2018 року Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народився [INFO] , місце народження: Україна, Харківська область, Великобурлуцький район,смт. Великий Бурлук, про що 18 вересня 2018 року складено відповідний актовий запис №28. Батьки: мати [PERSON] . В графі батько зазначено « [PERSON] ». Реєстрація народження дитини [PERSON] здійснена в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом № 00021006927 від 18.09.2018 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно копії повістки на відправку та повідомлення керівнику підприємства АТ «Українська залізниця» від 09.02.2023 року військовозобов`язаний [PERSON] , [INFO] , домашня адреса [ADDRESS] , призвано на військову службу, яку він згідно довідки військової частини [NUMBER] від 01.03.2023 р. за № 191 проходив з 14.02.2023 року. Як свідчать матеріали справи повістка щодо призиву на військову службу надійшла за місцем реєстрації [PERSON] та його матері відповідачки [PERSON] . Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 16.05.2023 року Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, помер [INFO] у віці 40 років, про що 18 квітня 2023 року складено відповідний запис №22, місце смерті: Україна, Донецька область, місто Авдіївка. З наданої позивачкою копії довідки від 31.05.2023 р., виданою Комунальним некомерційним підприємством «Великобурлуцький центр первинної медико-санітарної допомоги, вбачається, що [PERSON] [INFO] , приймав участь у вихованні дитини [PERSON] [INFO] . Між тим в цій довідці не зазначені факти приймання [PERSON] участі у вихованні дитини та джерела, що були підставою для надання такої довідки. Згідно частини першої статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тлумачення статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Так, у справі № 592/4443/17 (провадження № 61-37023св18) Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року вказав на те, що\~підставою для визнання батьківства є відомості, що засвідчують саме походження дитини від певної особи, а не факти спільного проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і цієї особи до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року). Посилаючись в своїй позовній заяві на висновки постанови Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 591/6441/14ц (провадження № 61-6030 св18), в якій зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, [PERSON] зазначає, що в теперішній час провести судово-імунологічну експертизу немає можливості у зв`язку з тим, що [PERSON] загинув. Між тим позивачка не клопотала перед судом про проведення експертизи для встановлення спорідненості сина [PERSON] з іншими особами, які перебували в кровному спорідненні з померлим [PERSON] , зокрема з його матір`ю (відповідачем у справі), хоча за умови відсутності генетичного матеріалу померлого таке дослідження мого б допомогти встановити його спорідненість з сином позивачки . В постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 494/1611/18, провадження № 61-10395св20 Суд звертає увагу, що правила статті 128 СК України запровадили кардинально іншу парадигму встановлення судом факту батьківства. На відміну від чинного законодавчого регулювання спірних відносин, яке передбачає доведення походження дитини від батька, норми попереднього законодавства, стаття 53 КпШС України, визначали достатнім для такого висновку суду доведення факту спільного проживання та утримання дитини. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно із частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачкою [PERSON] на підтвердження своїх вимог щодо встановлення батьківства померлого [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] вищевказані докази: спільного проживання та виховання дитини, в тому числі й копії фотокарток (світлин), не є достовірними та достатніми доказами, що вичерпно це підтверджують. Крім того, для визначення юридичного характеру факту встановлення батьківства позивачкою [PERSON] не зазначено для якої мети їй необхідно встановити цей факт (для отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, прийняття спадщини тощо). Зазначене унеможливлює встановити коло заінтересованих осіб. Звертаючись до суду з зазначеним позовом ( а не в порядку особового провадження із заявою про встановлення юридичного факту), [PERSON] також не вказала які особисті чи майнові права її або її малолітньої дитини порушені або не визнаються відповідачкою [PERSON] або іншою особою. У зв`язку з вищенаведеним суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] у зв`язку з його недоведеністю. Зазначене не позбавляє останню звернутися до суду з вимогою про встановлення факту батьківства при наявності достовірних доказів.

Outcome: dismissed