Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 124691,21грн. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 2684 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі кредитного договору між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] від 24.11.2021 №1002025622301, [PERSON] видано кредит у сумі 80000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05.07.2023 складає 124691,21 грн., з яких: 73332,92 грн. заборгованість за кредитом; 8,28 грн. заборгованість по процентам; 51350,01 грн. заборгованість за комісією. Кредитний договір укладено між сторонами 24.11.2021, однак відповідач здійснював платежі по договору до 28.05.2022. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Ухвалою судді Любарського районного суду від 12 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01 лютого 2024 року ухвалою судді Любарського районного суду здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи, який відкладався призначено на 09 год 00 хв. 16 травня 2024 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач в судове засідання не з`явився, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, 16 травня 2024 року суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 24 листопада 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] \~укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого останній отримав кредит в розмірі 80000,00 гривень строком на 36 місяців. За умовами договору кредит виданий [PERSON] на загальні споживчі цілі, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,99%, розмір процентної ставки\~0,01%\~. В копії паспорту споживчого кредиту від 24 листопада 2021 року, який підписаний [PERSON] , наявна інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема основні умови кредитування, орієнтовної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Згідно платіжної інструкції №TR.53942307.58795.8810 від 24.11.2021 АТ «Перший Український Міжнародний Банк» перерахував 80000,00 гривень [PERSON] , призначення платежу: надання кредитних коштів за договором №1002025622301 від 24/11/2021 за позикою [PERSON] . З наданого позивачем суду розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 05.07.2023 складає 124691,21 грн, а саме: 73332,92 грн. - заборгованість за кредитом; 8,28 грн. - заборгованість по процентам; 51350,01 грн. - заборгованість по комісії. Із виписки/особовий рахунок з 24.11.2021 по 05.07.2023 слідує, що [PERSON] користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості. 05 липня 2023 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» направив [PERSON] письмову вимогу про погашення заборгованості по кредитному договорі. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до вимог\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до положень ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.\~82 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002025622301 був укладений між АТ "ПУМБ" та [PERSON] на отримання споживчого кредиту строком на 36 місяців із сплатою процентної ставки у розмірі 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,99%. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 05.07.2023 заборгованість [PERSON] за кредитом №1002025622301 складає 124691,21 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 73332,92 грн.; за процентами 8,28 грн.; по комісії 51350,01грн. Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1002025622301 передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99% від суми кредиту, яка згідно розрахунку заборгованості становить 51350,01 грн. Також встановлено часткове погашення відповідачем комісії в сумі 10574,79 грн. Законом України «Про споживче кредитування», який вступив в дію 10.06.2017, безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. При цьому, у відповідності до частини першої статті 11\~вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 в справі № 583/3343/19 та від 15.03.2021 в справі № 361/392/20, та прийшла до висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Врахувавши те, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договору комісії за обслуговування кредитної заборгованості. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом підлягають частковому задоволенню в сумі 62766,41 грн., яка розрахована з наступного: сума пред`явлена до стягнення 124691,21 грн. 51350,01 грн. комісія за кредитним договором - 10574,79 грн. кошти, які віднесені на погашення комісії за кредитним договором. Відповідно до статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог 1331,26 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial