Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

15.03.2024 [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, мотивуючи тим, що йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 03 лютого 2006 року та договору купівлі-продажу частки квартири від 01 грудня 2007 року, які посвідчені державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г., належить квартира [ADDRESS] . При оформленні договорів державним нотаріусом його прізвище було зазначено -\~ « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Внаслідок чого він, як законний власник майна, позбавлений права розпорядитися ним. Згідно роз`яснення нотаріальної контори від 04.04.2024, розбіжність у написанні його прізвища виникла у зв`язку з неправильним написанням прізвища у паспорті, яким він володів до 12.04.2008 та нотаріус не має можливості виправити дану помилку. Тому, просив встановити факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: Договору купівлі-продажу квартири від 03 лютого 2006 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2-314, та Договору купівлі-продажу частки квартири від 01 грудня 2007 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2-4872, в яких його прізвище, ім`я та по батькові записано - « [PERSON] ». 19.03.2024 судом постановлено ухвалу, якою заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 19.03.2024 судом постановлено ухвалу, про витребування з Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завіреної копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було посвідчено Договір купівлі-продажу квартири від 03 лютого 2006 року та зареєстрований в реєстрі за № 2-314, Договір купівлі-продажу частки квартири від 01 грудня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-4872; витребування з Білоцерківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актового запису та повного витягу про народження [PERSON] , [INFO] , уродженця села Фурси Білоцерківскього району Київської області. 21.05.2024\~ судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду поданих 17.04.2024 Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області\~ пояснень у справі та поданих 18.04.2024 Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) доказів, на виконання ухвали суду від 19.03.2024. 21.05.2024\~ судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про прийняття до розгляду додаткових доказів у справі, поданих заявником. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату,час та місце засідання повідомлені належним чином. Заявник - [PERSON] 21.05.2024 подав до суду заяву, в якій просив проводити\~ розгляд справи за його\~ відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - Територіальна громада міста Білої Церкви в особі Білоцерківської міської ради Київської області 22.04.2024 подала до суду заяву, про розгляд справи за відсутності представника Білоцерківської міської ради Київської області на розсуд суду. Заінтересована особа - Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, 17.04.2024 подала до суду заяву, про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори на розсуд суду За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 09.03.2017 являється пенсіонером по 3 групі інвалідності, що підтверджено матеріалами справи (а.с.16-18). Зі свідоцтва по народження серії [NUMBER] (а.с.15), вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що узгоджується з актовим записом про народження № 46 від 12 вересня 1970 року (а.с.45), з якого також вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 18.06.1969 зареєстрували шлюб у Фурсівській сільській Раді, актовий запис № 19 та їм було видано свідоцтво серії [NUMBER] , та узгоджується з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 02.04.2024 за № 00044342746 (а.с.46-47). З матеріалів справи (а.с.58-63) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , помер [INFO] у віці 73 років у селі Фурси Білоцерківського району Київської області, а [PERSON] , 1932 року народження, яка проживала за адресою: [ADDRESS] , померла [INFO] у віці 86 років у селі Фурси Білоцерківського району Київської області. Також, встановлено, що 03 лютого 2006 року між [PERSON] , ПНОКПП: [NUMBER] , [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , який проживає\~ за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , було укладено Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2-314 (а.с.6-8), відповідно до якого, зокрема, за [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , та 01 грудня 2007 року між [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , який проживає\~ за адресою: [ADDRESS] було укладено Договір купівлі-продажу частки квартири, посвідчений державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Дворко Т.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2-4872 (а.с.10-12), на підставі якого за [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . 26.02.2024\~ [PERSON] звернувся до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою щодо виправлення помилки допущеної у його прізвищі при посвідченні договорів купівлі продажу від 03.02.2006 та від 01.12.2007, та отримав роз`яснення завідувача державної нотаріальної контори від 04.03.2024 за № 249/01-16 (а.с.14), щодо відсутності підстав для виправлення прізвища покупця з [PERSON] на [PERSON] у вказаних договорах, оскільки дані у них відповідають відомостям, що містилися у документах, поданих у той час нотаріусу для вчинення зазначений нотаріальних дій та не місять технічних чи граматичних помилок. В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить їй і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012\~ «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати, зокрема, особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй. У даному випадку заявником доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення, а організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що встановлення вказаного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved