Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій посилався на те, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . За фактом зникнення [PERSON] відкрито кримінальне провадження №12013100140002992 від 30.12.2013 року за ч. 1 ст.115 КК України, заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №24/316/2008 від 30.05.2008 року. Заявник вказує, що її син на момент зникнення був розлучений, вів нездоровий спосіб життя, офіційно ніде не працював, та понад 10 років зловживав алкогольними напоями, що і негативним чином вплинуло на його життя. До теперішнього часу, тобто понад три роки, за місцем останнього проживання [PERSON] не з`являвся, ніяких відомостей про його місцеперебування не надходило. Заявник викладені в заяві вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій надав свої пояснення. Представник зацікавленої особи - перша Фастівська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Калинівської селищної ради депутатів трудящих Васильківського району Київської області від 04 липня 1977 року. Відповідно до листа Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області від 27 липня 2022 року №6100/109/1700/02-2022, [PERSON] , [INFO] , перебуває в державному розшуку на території України, як «особа зникла безвісти». За фактом зникнення [PERSON] відкрито кримінальне провадження №12013100140002992 від 30.12.2013 року за ч. 1 ст.115 КК України, заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» №24/316/2008 від 30.05.2008 року. Відповідно до листа Головне управління ДПС у Київській області 5992/5/10-36-12-03-09 від 26.03.2024 року, інформація про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованої (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичні: осіб - платників податків за період з 01.01.2024 по 26.03.2024 відсутня. Відповідно до листа Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції 26.03.2024 №30.22-31а/400, архівом відділу та згідно Державного реєстру актів цивільного стану громадян актові записи про зміну імені та про смерть відносно [PERSON] , [INFO] - не виявлено. Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області інформацію, згідно відомостей Єдиної інформаційно - аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. При цьому, слід зазначити, що у відповідності до роз`яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5, на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої статті 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19). Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено, що заявник не може належним чином оформити своє право на спадщину після смерті його сина, без оголошення його померлим, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із заявою. Таким чином, суд вважає доведеними вимоги заяви про оголошення особи померлою, під час розгляду справи. Також, суд зауважує, що згідно зі ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved