Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, 20.02.2024 року позивачем подано заяв про зміну підстав позову та зменшення позовних вимог та просить: 1. Визнати спільною сумісною власністю [PERSON] (іпн [NUMBER] ) та [PERSON] наступне майно: - квартиру за адресою [ADDRESS] ; - гараж, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 2. Визнати за позивачем право власності на: - 1/2 квартири за адресою [ADDRESS] ; - 1/2 гаражу, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 19.05.2023 року, в результаті ДТП, загинула [PERSON] , [INFO] . Після її смерті спадкова справа ще не відкривалась. Донька померлої є громадянкою РФ, проживає в м. Белгород Бєлгородської області. Позивачу відомо, що [PERSON] залишила заповіт на користь своєї доньки -відповідачки у справі. [PERSON] склала заяву, яка нотаріально посвідчена про намір прийняти спадщину після смерті її матері. Копію такої заяви відповідачка [PERSON] надіслала позивачу засобами електронного зв`язку. Позивач вважає, що повинна бути визначена його частка у майні, яке набуто разом з [PERSON] під час спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу. На час початку спільного проживання з [PERSON] на позивач ні [PERSON] в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували. Попередній шлюб [PERSON] з [PERSON] розірвано. Позивач у юридичному шлюбі не перебував. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] , [PERSON] взяла прізвище чоловіка та після розірвання шлюбу, вона повернула своє дівоче прізвище - [PERSON] , тому 18.04.2000 року вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, виданим 18.04.2000 року Красноармійським міським відділом РАГС. Проживати разом з [PERSON] вони почали в 1989 році. Спочатку мешкали за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Актом № 01-09/3642 від 18.07.2023 року, складеним старшим будинку [PERSON] та затвердженим інспектором Покровського координаційного комітету самоорганізації населення В.І. Іваницькою. Кожен з них працював, в наступному - отримували пенсію, мали спільний бюджет та під час спільного проживання набували майно: меблі, побутову техніку, предмети інтер`єру, посуд та таке інше. Крім того, було набуто нерухоме майно та транспортний засіб, а саме - квартира за адресою [ADDRESS] . Покупцем в договорі купівлі - продажу зазначена [PERSON] . Договір від 14.07.1997 року посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського, нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О. та зареєстровано в реєстрі на № 6062. - 06.01.1999 року автомобіль ИЖ 21251 1991 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Автомобіль був придбаний на ім`я позивача. - гараж, загальною площею 35,1 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Покупцем за договором купівлі-продажу була [PERSON] . Договір купівлі-продажу від 23.08.2002 року посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О. та зареєстровано в реєстрі на № 4754. Крім зазначено майна, за договором купівлі-продажу від 12.07.2007 року був придбаний будинок за адресою [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу оформлений на ім`я. Після покупки у липні 1997 року квартири [ADDRESS] ) вони переїхали жити в цю квартиру. 18.03.1999 року [PERSON] зареєстрував своє місце проживання за даною адресою, що підтверджується штампом в паспорті. В наступному змінював місце реєстрації, з 06.06.2008 року до 29.05.2009 року був зареєстрований в буд. [ADDRESS] , але проживав разом з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] був проданий за договором купівлі-продажу від 02.07.2008 року, гроші витрачались на потреби родини. З 29.05.2009 року і до теперішнього часу позивач зареєстрований за адресою [ADDRESS] . [PERSON] досить тривалий час проживав разом з [PERSON] . Під час проживання у фактичних шлюбних відносинах вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, набували майно для спільного користування, тобто підтримували відносини, що притаманні подружжю. Оточення також сприймало їх як родину. Згідно звіту про оцінку майна, ринкова вартість квартири, розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 12.08.2023 року складає 235 565,32 грн. Ринкова вартість гаражу складає 129 134,66 грн. [PERSON] вказує, що відповідач визнає позовні вимоги, тому вважає, що не підлягає доказуванню здійснення спільних зусиль та особисті доходи, що він разом з [PERSON] об`єднали для придбання нерухомого майна. Позивач у 1986 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ. У зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, суттєво ускладняється отримання інформації (відомостей, довідок) щодо його заробітної плати за час служби в органах внутрішніх справ. Більшість архівів з особистими справами співробітників залишилася на окупованій території (а.с. 110-114). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 93). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалась, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність за участі представника - адвоката Конюшенко І.Д. (а.с. 81-82, 103-105). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , є пенсіонером за вислугу років (а.с. 7-9, 26). [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до довідки про причину смерті № 241, [PERSON] , померла [INFO] , причина - множинні переломи кісток скелету, які охоплюють декілька ділянок тіла (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2023 року, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 12). [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18.04.2000 року Красноармійським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 1985 року квітня місяця 12 числа зроблено запис № 218 (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] виданого Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 18.04.2000 року, [PERSON] перемінила прізвище на [PERSON] (а.с. 14). Згідно копії акту № 01-09/3643 від 18.07.2023 року, виданого КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення», [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1997 року по теперішній час, та [PERSON] до часу смерті - [INFO] мешкали єдиною родиною, у громадському шлюбі (а.с. 15). Відповідно до довідки № 9592 від 18.07.2023 року відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , з 29.05.2009 року, знято з реєстрації [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації - 16.10.2004 року, померла - [INFO] (а.с. 16). Згідно копії акту № 01-09/3642 від 18.07.2023 року, виданого КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення», [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] з 1989 року по 1997 рік єдиною родиною та вели спільне господарство разом з [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до копії Договору купівлі-продажу квартири від 14.07.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі за № 6062, [PERSON] є власницею квартири 66,5 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Технічний паспорт від 01.12.2016 року, на квартиру [ADDRESS] , складено на ім`я [PERSON] , загальна площа 65,8 кв.м (а.с. 19-20). Згідно копії реєстраційного посвідчення БТІ, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстровано в реєстровій книзі № 27 за реєстровим № 118 15.07.1997 року (а.с. 21). Відповідно до копії Договору купівлі-продажу гаража від 23.08.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі за № 4754, [PERSON] є власницею гаража, загальною площею 35,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно копії реєстраційного посвідчення БТІ, гараж б/н розташований за адресою: . Красноармійськ (нині Покровськ) Донецької області, провулок Красноармійський (нині Князів Островських (Нижній) зареєстрований на [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу гаража, записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 103 (а.с. 23). Відповідно до копії технічного паспорту від 19.08.2002 року, на гараж по провулку Красноармійський (нині Князів Островських (Нижній), загальною площею 35,1 кв.м. власницею є [PERSON] (а.с. 24-25). Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] від 04.04.2009 року, [PERSON] є власником транспортного засобу 1991 року випуску, реєстраційний № [NUMBER] , тип легковий комбі (а.с. 26). Відповідно до Витягу з Державного реєстру правочинів № 4275084 від 12.07.2007 року Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.10.2007 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О. (а.с. 27, 28). Згідно копії Договору купівлі-продажу від 02.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Богатовою І.О., зареєстровано в реєстрі за № 6477, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 29). Відповідно до звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , складеного 12.08.2023 року на замовлення [PERSON] , ринкова вартість житлової двокімнатної квартири складає 235565,32 грн (а.с. 30-39). Згідно звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості нежитлової будівлі гаражу, без врахування земельної ділянки, складеного 14.08.2023 року на замовлення [PERSON] , ринкова вартість складає 129134,66 грн (а.с. 40-52). Позивач у позові зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ - підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , та не має змоги отримати довідки про заробітну плату (а.с. 53). Відповідно до копії заяви від 28.07.2023 року, посвідченою нотаріусом Бєлгородського нотаріального округу Бєлгородской області Курчиною А.С., відповідач [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. 19.05.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-34, приймає спадщину за заповітом, с чого б вона не складалась, та де б не знаходилась (а.с. 54). До матеріалів справи також долучені фото, на яких зображені [PERSON] разом з [PERSON] за 1996, 2004, 2007, 2011 роки (а.с. 56-58). Відповідач [PERSON] надано заяву на електрону адресу суду, в якій зазначила, що отримала копію позовної заяви засобами електронного зв`язку. Суть позовних вимог зрозуміла. Позовні вимоги визнає повністю, оскільки [PERSON] дійсно проживав разом з її матір`ю в період з 1989 року і до її смерті, та за час їх спільного проживання ними набувалось майно (а.с. 82). Згідно копії паспорта № [NUMBER] , виданого ТП № 2 ОУФМС Росії по Московській області по Єгор`ївському муніципальному району 01.03.2016 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Красноармійськ Донецької області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 83). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] скористалась, наданим статтею 1234 ЦК України, правом на залишення заповіту. Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. 19.05.2021 року, за реєстровим № 2-34. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Згідно листа державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. № 308/01-16 від 22.09.2023 року та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (наданих на запит суду), на майно, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] , відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Шиверою О.С. Покровського районного нотаріального округу за № 154/2023 від 13.09.2023 року. Заповіт від імені [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Шиленко С.В. 19.05.2021 року, за реєстровим № 2-34 (а.с. 76-80). Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини після смерті [INFO] [PERSON] входить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та гараж за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці Красноармійської (Покровської) міської ради. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Згідно ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені вище норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. При цьому, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. В судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, що квартира, власницею якої є [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; гараж, власницею якого є [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; транспортний засіб 1991 року випуску реєстраційний № [NUMBER] марка ИЖ 21251, тип легковий комбі, власником якого є [PERSON] ; будинок, власником якого є [PERSON] , [ADDRESS] - придбані за час перебування сторін у фактичних сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. Такі обставини учасниками справи не оспорено. З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України). Визначаючи розмір часток сторін на спірну квартиру суд виходить з наступного. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, визначаючи частку у спірному сумісному майні подружжя в порядку його поділу, суд виходить з рівності їх часток, та дорівнюють по половині кожному. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні вимог позивача. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено. На підставі ст. ст. 16, 328, 379, 392, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved