Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

22 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював у ПрАТ «ШУ «Покровське» за професією прохідник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті, та машиністом гірничих\~виїмкових машин\~підземним з\~повним робочим\~днем в\~шахті в період з 01.09.2021р. до 17.01.2023 р. Робота у відповідача була \~його останнім\~ місцем роботи. 17.01.2023\~р.\~його було\~звільнено з\~роботи за\~ст.40\~п.2\~КЗпП України\~у зв`язку\~з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я. 11.09.2022 р., під час виконання трудових обов`язків в якості машиніста гірничих виїмкових машин, з ним стався нещасний випадок. В результаті вказаного нещасного випадку він отримав наступні травми:\~закритий компресійно-уламковий\~неускладнений тіла\~Л-2\~хребця;\~закритий компресійний неускладнений перелом Л-1 хребця з больовим, м`язово-тонічним лівобічним корінцевим синдромом (висновок по важкості виробничих травм № 1670/20 від 15.09.2022 КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради). Даний нещасний\~випадок було\~визнано пов`язаним\~з виробництвом\~та складено\~Акт форми Н-1/П від 31.10.2022 р. «розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 11 вересня 2022 року о 08 годині 05 хвилин». Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 AAB № 217978, виданої Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська, позивачу встановлена третя група інвалідності з 05.01.2023 року, причиною якої є трудове каліцтво. Згідно довідки\~про результат\~визначення ступеня\~втрати професійної\~придатності у відсотках,\~потреби у\~наданні медичної\~та соціальної\~допомоги серії\~12\~ААА №\~120144, виданої Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська, ступінь втрати професійної працездатності позивача первинно, становить 40%. Після травмування він постійно проходить лікування. У зв`язку\~з виробничою\~травмою позивача\~турбують постійні\~болі у\~спині.\~Позивач відчуває слабкість у спині та затруднення при ходьбі. Внаслідок отриманих\~травм,\~що супроводжується\~значною втратою\~працездатності в відносно молодому\~віці,\~систематичною необхідністю\~отримання медичної\~допомоги, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги,\~вираженої у\~почуттях розпачу,\~тривоги,\~дратівливості,\~у почуттях\~страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на \~душевному \~та \~фізичному \~станах.\~ На\~ даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні\~явища не\~можуть не\~викликати переживання,\~страждання, стрес, депресію. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього травми. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 80 000 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходить з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, тяжкості захворювань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійних захворювань, а також незворотності значного погіршення стану здоров`я. 22 квітня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 23 квітня 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву 22.04.2024 року, що підтверджується супровідним листом на а.с. 20. Відзив на позовну заяву відповідачем не надано. З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ПрАТ «ШУ «Покровське» за професією прохідник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті, та машиністом гірничих\~виїмкових машин\~підземним з\~повним робочим\~днем в\~шахті в період з 01.09.2021р. до 17.01.2023 р. Робота у відповідача була \~його останнім\~ місцем роботи. 17.01.2023\~р.\~його було\~звільнено з\~роботи за\~ст.40\~п.2\~КЗпП України\~у зв`язку\~з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 7-8). 11.09.2022 р., під час виконання трудових обов`язків в якості машиніста гірничих виїмкових машин,\~з ним\~стався нещасний\~випадок при\~наступних обставинах: після спуску в шахту [PERSON] направився на своє робоче місце. Маршрут слідування [PERSON] полягав: приствольний двір ВС-3 вентиляційний квершлаг гор. 930 м заїзд на МПКШ Пкгор.\~ 930\~ м.\~ під\~ час\~ пересування\~ по маршруту слідування, в районі заїзда на МПКШ \~гор.\~ 930\~ необхідно\~ було\~ перейти через дегазаційний\~трубопровід,\~який був\~прокладений безпосередньо\~по виробці.\~О 08-05 год. [PERSON] наблизився до трубопроводу, перемістився обома ногами на поверхню трубопроводу, яка була значно зволожена, підсковзнувся, не втримав рівновагу і впав спиною на підошву виробки, де лежали б/в матеріали (роликоопори). В результаті вказаного нещасного випадку [PERSON] отримав наступні травми:\~закритий компресійно-уламковий\~неускладнений тіла\~Л-2\~хребця;\~закритий компресійний неускладнений перелом Л-1 хребця з больовим, м`язово-тонічним лівобічним корінцевим синдромом (висновок по важкості виробничих травм № 1670/20 від 15.09.2022 КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради). Даний нещасний\~випадок було\~визнано пов`язаним\~з виробництвом\~та складено\~Акт форми Н-1/П від 31.10.2022 р. «розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 11 вересня 2022 року о 08 годині 05 хвилин» (а.с. 9-13). Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 AAB № 217978, виданої [INFO] , позивачу встановлена третя група інвалідності з 05.01.2023 року, причиною якої є трудове каліцтво (а.с. 14). Згідно довідки\~про результат\~визначення ступеня\~втрати професійної\~придатності у відсотках,\~потреби у\~наданні медичної\~та соціальної\~допомоги серії\~12\~ААА №\~120144, виданої [INFO] , ступінь втрати професійної працездатності позивача первинно, становить 40% (а.с. 15). Законом України Про охорону праці, а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Судом встановлено, що висновком МСЕК від 05.01.2023 року позивачу було встановлено 40% втрати професійної працездатності первинно з 05.01.2023 року по 01.02.2024 року (а.с. 15). В зв`язку цим 22 квітня 2024 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв`язку з нещасним випадком позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 40% працездатності первинно з 05.01.2023 року по 01.02.2024 року. Позивачу внаслідок професійного захворювання була заподіяна моральна шкода, яка полягає в систематичній необхідністю\~отримання медичної\~допомоги, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги,\~вираженої у\~почуттях розпачу,\~тривоги,\~дратівливості,\~у почуттях\~страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на \~душевному \~та \~фізичному \~станах.\~ На\~ даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні\~явища не\~можуть не\~викликати переживання,\~страждання, стрес, депресію. Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з професійними захворюваннями згідно висновку МСЕК втрачена на 40 % працездатності первинно з 05.01.2023 року по 01.02.2024 року. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 грн. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Щодо стягнення на користь позивача суми відшкодування без відрахування з неї податків та інших обов`язкових платежів суд виходить з наступного. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, зокрема, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Правовий висновок про те, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми на відшкодування шкоди, завданої платнику податку внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, викладено також у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 264/5681/17, від 19 травня 2021 року у справі №180/377/20. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 847,80грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial