Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Акціонерне товариство Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 жовтня 2021 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 333_0120, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 1630800 грн., зі сплатою 5,99 процентів річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 04 жовтня 2028 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір застави № 215 від 05 жовтня 2021 року, відповідно до умов якого заставодавець передав банку в заставу транспортний засіб марки Jaguar, модель І - РАСЕ, тип легковий - загальний, шасі № (кузова рами) [NUMBER] , колір чорний, рік випуску 2021, реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та перерахував кошти на рахунок продавця транспортного засобу. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивач направив на його адресу вимогу про дострокове повернення кредиту. Оскільки відповідач не дотрималася умов кредитного договору щодо сплати щомісячних платежів по кредиту та процентах, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача кредитної заборгованість у розмірі 1644920 грн. 71 коп., а також просив звернути стягнення на предмет застави, що належить відповідачеві на праві власності, шляхом реалізації предмета застави на електронних торгах відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2021 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 333_0120, відповідно до умов якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 1630800 грн., зі сплатою 5,99 процентів річних за користування кредитом з остаточним поверненням кредиту не пізніше 04 жовтня 2028 року. АТ «Ощадбанк» взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, перерахувало кошти у розмірі 1630800 грн. на ім`я [PERSON] , що підтверджено меморіальним ордером № 333_0120 від 05 жовтня 2021 року. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] транспортний засіб марки Jaguar, модель І - РАСЕ, тип легковий - загальний, шасі № (кузова рами) [NUMBER] , колір чорний, рік випуску 2021, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна № 215 від 05 жовтня 2021 року, відповідно до якого заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави. Предметом застава є транспортний засіб марки Jaguar, модель І - РАСЕ, тип легковий - загальний, шасі № (кузова рами) [NUMBER] , колір чорний, рік випуску 2021, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з витягом № 75398867 від 05 жовтня 2021 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на заставний автомобіль Jaguar, модель І - РАСЕ, тип легковий - загальний, шасі № (кузова рами) [NUMBER] , колір чорний, рік випуску 2021, реєстраційний номер [NUMBER] . У зв`язку із тим, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, чим порушив його умови щодо сплати щомісячних платежів та процентів, 27 березня 2023 року, позивач направив на адресу відповідача вимогу № 100.19-07/8462/2023 від 27 березня 2023 року про дострокове повернення кредиту, яка була отримана представником відповідача 29.03.2023, що підтверджується копією конверту з повідомленням про вручення. Згідно зі ст. 627, 628,629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частина 1 ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки, відповідачем порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, то станом на 09 червня 2023 року за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 1644920 грн. 71 коп., яка складається з: 1553142 грн. 76 коп. - заборгованості за кредитом та 91777 грн. 95 коп. - заборгованості по процентам Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Отже, право на звернення стягнення на предмет обтяження виникає у заставодержателя в разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою. За ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 23, ст. 24, ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. Як встановлено з матеріалів справи, повідомленням № 100.19-07/8462/2023 від 27 березня 2023 року, відповідача повідомлено про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та початок судового провадження. Згідно з витягом № 84097540 від 19 травня 2023 року в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. За таких обставин, заявлені вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки у заставодержателя виникло право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет застави. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 24673 грн. 81 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved