Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У грудні 2023 року представник позивача звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку протягом трьох місяців, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 19.03.2018р. [PERSON] отримала у Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі постанову про відмову вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її рідного дядька [PERSON] , який помер [INFO] у зв `язку з тим, що вона пропустила передбачений законодавством шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини. 05.10.2012р. [PERSON] подарував позивачу 1/3 частину житлового будинку, відповідно до договору дарування, посвідченого 05.10.2012р. [PERSON] , державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 3- 1645. Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини 19.03.2018р., тобто після спливу семи місяців з останнього дня для подання відповідної заяви. Причиною того, позивач звернулася так пізно до нотаріальної контори є те, що позивач знала, що сплив шестимісячного строку не застосовується, якщо спадкоємець та спадкодавець проживають разом. Вважала, що не пропустила після смерті стро [PERSON] , який проживав та був зареєстрований у спірному житловому будинку. Фактично позивач вступила у володіння та користування спадковим майном. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.01.2024р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 21.03.2024 р. закрито підготовче судове засідання. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Просив розглядати спарву без його участі, позов підтримав. Представник відповідача явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть, [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина . З матеріалів справи вбачається, що померлий [PERSON] був дядьком позивача - [PERSON] 25.10.2012р. [PERSON] на підставі договору дарування частини житлового будинку , зареєстрованого в реєстрі №3-1645, подарував [PERSON] 1/3 частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] /а.с. 15/. Державним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черноморченко О.В. , 19.03.2018р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті рідного дядька [PERSON] , яий помер [INFO] , у зв `язку з тим, що пропустила шестимісячний строк встановлений для прийняття спадщини./а.с.11/. Відповідно до положень ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, необхідно мати на увазі, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28.04.2021 в справі № 204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач вказує, що вважала, що не пропустила передбачений законодавством строк, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який проживав та був зареєстрований у спірному житловому будинку та фактично прийняла спадщину. У той же час, відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 30.08.2017р. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За даними реєстру Територіальної громади м. Києва [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Звертаючись з вказаним позовом, [PERSON] було відомо про смерть спадкодавця, обставин, які б їй перешкоджали подати заяву суду не навела та доказів не надала. Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наведені позивачем причини є необ`єктивними та не підтверджені доказами , які згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б давали підстави для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed