Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

21 вересня 2022 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов позов [PERSON] до [INFO] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання незаконним рішення житлової комісії. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2023 року справу передано для розгляду судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Гриню О. М. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що з 23 квітня 1996 року по 23 квітня 1999 року проходив військову службу у [INFO] та був звільнений в запас Збройних Сил України у зв`язку із закінченням дії контракту. З 16 липня 1999 року по теперішній час він працює у [INFO] на посаді водія автотранспортних засобів ремонтно-експлуатаційної групи відділення матеріального забезпечення. Позивач зазначає, що з 18 квітня 2004 року його було зараховано на квартирний облік у загальному порядку і на даний час він перебуває на обліку за порядковим номером 3. 21 грудня 2020 року відбулося засідання житлової комісії [INFO] щодо розподілу постійного житла в [ADDRESS] , на якому розглядалося питання розподілу житла для постійного проживання, зокрема 9 квартир, які було вирішено розподілити лише для військовослужбовців. Таке рішення житлової комісії було оформлено протокол № 9 від 21 грудня 2020 року, у п. 3.2.4 якого зазначено, що житлова комісія вирішила не розглядати питання про надання йому житла. Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач вказує, що фінансування будівництва багатоквартирного будинку по [ADDRESS] здійснювалося за кошти генпідрядника ПрАТ «Луцькспецсантехмонтаж» № 536» та кошти юридичних та фізичних осіб, без залучення коштів державного бюджету. Ураховуючи те, що він перебуває на загальній черзі щодо забезпечення житлом під № [NUMBER] , а будівництво квартир по [ADDRESS] не фінансувалось за Програмою 1002070, яка передбачала фінансування будівництва житла виключно для військовослужбовців, то рішення житлової комісії [INFO] , оформлене протоколом № 9 від 21 грудня 2020 року, прийняте з порушенням вимог ст. 43 ЖК України щодо черговості надання житла та порушує його права на забезпечення житлом. На підставі наведеного позивач просить визнати незаконним рішення, оформлене протоколом № 9 засідання житлової комісії [INFO] від 21 грудня 2020 року, про розподіл для постійного користування квартир по [ADDRESS] , без врахування черги [PERSON] під № 3 на квартирному обліку. Ухвалою судді від 30 травня 2023 року вищевказану справу прийнято до провадження суддею Гринем О. М. Цією ж ухвалою постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 06 липня 2023 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року постановлено повернутись до розгляду цієї справи на стадію підготовчого провадження, а також витребувано у [INFO] належним чином завірену копію протоколу засідання житлової комісії [INFO] від 21 грудня 2020 року № 9. Ухвалою суду 19 січня 2024 року до участі у справі залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 26 грудня 2022 року. Заперечуючи вимоги позову, представник відповідача зазначає, що квартири в багатоквартирному будинку по [ADDRESS] надійшли від 1 Окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України відповідно до Порядку організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затвердженого Постановою КМУ № 715 від 06 липня 2011 року «Про деякі питання будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони». А тому, згідно з Протоколом засідання житлової комісії [INFO] № 9 від 21 грудня 2020 року видатки на будівництво житла в Державній прикордонній службі України здійснюється за КПКВ 1002070 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної прикордонної служби України» та відповідно до Розпорядження КМУ № 389-р від 27 травня 2016 року «Про розподіл коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою КПКВ 1002070 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної прикордонної служби України» на 2016 рік. Квартири, які надійшли від [INFO] згідно Акту прийому-передачі від 17 грудня 2020 року були розподілені для проживання тільки військовослужбовцям, військовослужбовцям запасу, питання розподілу цього житла працівникам Державної прикордонної служби України, у тому числі [PERSON] , не розглядалось. Представник відповідача також зазначає, що розподіл цього житла іншим особам (не військовослужбовцям) призведе до порушення вимог Закону України «Про використання земель оборони», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». На підставі наведеного представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання до протоколу підготовчого засідання від 28 березня 2024 року, закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Борщ Н. М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які наведені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечував, просив у задоволенні позову відмовити. Представник третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Раулець\~М. М. у судовому засіданні пояснила, що розподіл квартир в багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , здійснено житловою комісією правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстав для скасування такого рішення житлової комісії немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд цієї справи. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини, що склались між сторонами в цій справі, вже були предметом дослідження судом. Постановою Верховного\~Суду від\~13\~липня 2022\~року (справа\~№ 161/326/21) касаційну скаргу [PERSON] , [PERSON] , від імені яких діє адвокат Раулець М. М., задоволено частково. Постанову Волинського апеляційного суду від 23 червня 2021 року у вказаній справі скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [INFO] про визнання незаконним рішення. Ухвалюючи постанову Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу та ухвалюючи рішення про задоволення позову, не перевірив обставин впливу судового рішення на права, обов`язки та інтереси [PERSON] та [PERSON] осіб, яким на підставі оскаржуваного позивачем рішення житлової комісії [INFO] було виділено квартири, та не вирішив питання щодо залучення їх до участі у справі як третіх осіб. Вищевказаною постановою Верховного Суду встановлено такі преюдеційні фактичні обставини у спірних правовідносинах: -відповідно до списку осіб, яких зараховано на квартирний облік в [INFO] , станом на 01 липня 2020 року, [PERSON] перебуває у загальній черзі на отримання житла під № 3. Зарахований до списку згідно з рішенням житлової комісії [INFO] , оформленого протоколом від 18 квітня 2002 року № 41; -згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 травня 2016 року № 389 «Про розподіл коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 1002070 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної прикордонної служби України» на 2016 рік, у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 року № 840-р, у напрямках використання коштів, передбачених в державному бюджеті за програмою 1002070, визначено будівництво будинку у [ADDRESS] на вул. Стрілецькій, 6 ( [ADDRESS] ); -пунктом 1.1 Договору підряду та пайової участі по розробці і виготовленню проектно-кошторисної документації та будівництву комплексу багатоповерхових житлових будинків з інженерними мережами та благоустроєм від 20 червня 2006 № 416-06/29 (далі Договір), укладеного між Департаментом забезпечення адміністрації Державної прикордонної служби України (Замовник) та Відкритим акціонерним товариством «Луцькспецсантехмонтаж» № 536», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Луцькспецсантехмонтаж» № 536» (далі ПрАТ «Луцькспецсантехмонтаж» № 536») (Генпідрядник), передбачалася забудова земельної ділянки Державної прикордонної служби України на [ADDRESS] ; -відповідно до пункту 1.5 Договору фінансування будівництва об`єкта здійснюється замовником за рахунок коштів державного бюджету та Генпідрядником власними і залученими коштами, силами та засобами; -у листі ПрАТ «Луцькспецсантехмонтаж» № 536» від 27 січня 2020 року зазначено, що фінансування будівництва багатоквартирного будинку на [ADDRESS] здійснювалося за кошти Генпідрядника ПрАТ «Луцькспецсантехмонтаж» № 536» та за кошти юридичних та фізичних осіб, без залучення коштів державного бюджету; -згідно з витягом із протоколу від 21 грудня 2020 року № 9 засідання житлової комісії [INFO] , відповідно до розпорядження адміністрації Державної прикордонної служби України від 17 грудня 2020 року № У/704-9009 та акта приймання-передачі квартир від 17 грудня 2020 року здійснено розподіл квартир на [ADDRESS] тільки військовослужбовцям та військовослужбовцям запасу. Питання про розподіл цього житла працівникам Державної прикордонної служби України, у тому числі [PERSON] , не розглядалося; -на виконання ухвали Волинського апеляційного суду від 31 травня 2021 року про витребування доказів адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила апеляційний суд, що перерахунок коштів державного бюджету за програмою 1002070 на будівництво квартир на [ADDRESS] не здійснювався. У п. 3 Протоколу № 9 засідання житлової комісії [INFO] від 21 грудня 2020 року зазначено, що на адресу прикордонного загону надійшло розпорядження Адміністрації ДПС України від 17 грудня 2020 року № Т/704-9009 про розгляд питання розподілу для постійного проживання квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , які надійшли по акту прийому-передачі від забудовника. Службові квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] будуть розподілені після надання статусу «службова» місцевими органами влади. Наведене дає підстави для висновку, що умова Договору про фінансування будівництва квартир частково за кошти Державного бюджету виконана не була, що спростовує аргументи відповідача про будівництво квартир виключно для військовослужбовців за Програмою 1002070 та вказує на те, що при прийнятті оскарженого рішення житлова комісія безпідставно вказала підставою для прийняття рішення щодо [PERSON] розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.05.2016 № 389-р «Про розподіл коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою 1002070 «Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Державної прикордонної служби на 2016 рік». Також належить відмітити, що в Договорі не передбачалося про будівництво квартир для військовослужбовців. Згідно з частиною першою статті 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Ураховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] перебуває на загальній черзі на забезпечення житлом під номером 3, будівництво квартир по [ADDRESS] не фінансувалося за Програмою 1002070, яка передбачала фінансування будівництва житла виключно для військовослужбовців, рішення житлової комісії [INFO] , оформлене протоколом № 9 від 21 грудня 2020 року прийняте з порушенням вимог ст. 43 ЖК України щодо черговості надання житла та порушує прав [PERSON] на забезпечення житлом, тому підлягає визнанню незаконним. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved