Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

13 листопада 2023 року позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №15564-12/2021 в загальному розмірі 12975, 00 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 грудня 2021 року між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір №15564-12/2021 в електронній формі, за умовами яких товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» надало позичальникові грошові кошти в сумі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Оскільки відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року належним чином не виконала, то станом на 13 січня 2023 року має заборгованість, загальний розмір якої за цим договором становить 12975 грн та складається з тіла кредиту у розмірі 5000 грн та відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 7975 грн. Враховуючи відмову [PERSON] сплатити заборгованість у добровільному порядку, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор за договором факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року, до якого перейшло право вимоги за спірним кредитним договором, вимушено звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25 січня 2024 року позовну заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив у встановлений судом строк не подала. Ухвалою суду від 20 травня 2024 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність іншій стороні кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Судом встановлено, що 19 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», як кредитором, та [PERSON] , як позичальником було укладено кредитний договір №15564-12/2021, за умовами якого (пункт1.1 Договору) кредитор надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (а.с.7-12). За умовами розділу 1 Договору, сума кредиту складає 5000 гривень. Строк дії кредиту: 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитору 17 січня 2022 року. Відповідно до пункту 1.3 Договору процентна ставка за користування коштами кредиту становить 2,50 % на добу, та 912,5 % річних. Тип процентної ставки- фіксована. За пунктом 1.6 Договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавецем зі свого поточного рахунку на карту позичальника, реквізити якої надані позичальником. Відповідно до пункту 2.1 Договору сторони узгодили, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюються за графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. За умовами пункту 2.5 Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Пунктом 2.6 Договору передбачено, що у першу чергу сплачуються проценти за користування кредитом а в другу повернення усієї суми кредиту. Відповідно до розділу 6 Договору, цей договір укладається у відповідності Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За пунктом 1.2 Договору, такий діє з моменту його підписання сторонами та до повного виконання позивальником зобов`язань за цим договором. Відповідно до графіку платежів за вказаним договором, який за його умовами є невід`ємною частиною цього договору, позичальнику було повідомлено про розмір відсотків, загальну вартість кредиту, та термін його виконання. Інформація щодо вартості кредиту, строків та порядку його повернення, способу його надання наведена також у інформаційній довідці, що долучена до договору, з умовами якої [PERSON] була ознайомлена, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, реєстрація [PERSON] на сайті товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», подання відповідачем заповненої заявки на отримання кредиту із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів та підтвердження позивачем заявки на отримання позики, у передбачений спосіб, свідчать про те, що відповідач була ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики. Вказане у відповідності до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Вирішуючи питання про застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, суд виходить з того, що порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Відповідно до статті 652 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За аналізом викладеного вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Таким чином, [PERSON] без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету не змогла б укласти кредитний договір з товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», тому укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача і ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Вказана позиція узгоджується з висновком зробленим Верховним Судом у постанові від 07 жовтня 2020 року по справі 127/33824/19 (за аналогічними правовідносинами). Судом також встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти, шляхом їх перерахування на карту позичальника, що зазначена нею, в розмірі 5000 гривень за умовами договору №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року. У свою чергу, [PERSON] зобов`язання за укладеним нею кредитним договором №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року в частині повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконала, у зв`язку з чим за зазначеним договором утворилася заборгованість. Відповідно до договору факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як новим кредитором, до останнього перейшли належні товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Внаслідок передачі прав вимоги за цим Договором, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав грошових вимог кредитора за кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року, новому кредитору перейшло право вимоги за кредитним договором №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року, укладеного із [PERSON] у розмірі 12975 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 5000 грн, заборгованість по відсотках становить 7975 грн. Зазначена сума відображена також в розрахунку заборгованості за кредитним договором №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року, проведеного товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» станом на 30 вересня 2023 року. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Відповідно до статті 1054 ЦК України обов`язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Частиною першою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов`язання, які взяла на себе [PERSON] при укладені кредитного договору №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року не були нею виконані належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту та процентах за його користування. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 204 ЦК України, закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що в силу положень кредитного договору №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року, [PERSON] повинна виконати перед позивачем зобов`язання по сплаті тіла кредиту та відсотків за його користування. Разом з тим, визначаючи розмір відсотків, що підлягає стягненню з відповідача на користь товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд вважає за необхідне зазначити наступне. За умовами кредитного договору №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року, останній укладався строком на 30 днів. Відповідно до змісту додаткових угод до кредитного договору від 16 та 24 січня 2022 року. внаслідок внесення [PERSON] коштів в рахунок сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1050 грн та 3300 грн відповідно, сторонами узгоджено і відстрочення виконання зобов`язань за договором №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року. Так, відповідно до Додаткової угоди №3 до договору про надання фінансового кредиту №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року від 24 січня 2022 року, сторонами погоджено відстрочення виконання зобов`язань за кредитним договором на 30 днів, тобто до 22 лютого 2022 року, та під час відстрочення виконання зобов`язання будь-які нарахування за кредитом призупиняються, а узгоджена сума заборгованості становить 8225 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 5\~000 грн, а заборгованість за відсотками становить 3225 грн. Інших обставин, що свідчили б про пролонгацію строку дії договору позивачем не надано. Відповідно до\~висновку якого\~дійшла колегія\~суддів Велика\~Палата Верховного\~Суду у\~своїй постанові\~від 28\~березня 2019\~року прийнятої\~за результатами\~розгляду справи\~№444/9519/12,\~право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі\~пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~з частиною\~другою статті\~1050\~ЦК України.\~В охоронних\~правовідносинах права\~та інтереси\~позивача забезпечені\~частиною другою\~статті 625\~ЦК України,\~яка регламентує\~наслідки прострочення\~виконання грошового\~зобов`язання.\~З огляду\~на вказане\~Велика Палата\~Верховного Суду\~відхилила аргументи\~позивача про\~те,\~що на\~підставі статті\~599\~та частини\~четвертої статті\~631\~ЦК України\~він мав\~право нараховувати\~передбачені договором\~проценти до\~повного погашення\~заборгованості за кредитом. Крім того, судом також враховано і висновок Верховного Суду, зроблений в постанові від 06 лютого 2019 року по справі № 175/4753/15-ц, провадження № 61-8449св18, за яким згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Судова практика у цій категорії справ є незмінною. З огляду на зазначене, вимоги позивача в частині стягнення із [PERSON] нарахованих як кредитодавцем товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», так і новим кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» процентів після закінчення визначеного кредитним договором №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року строку кредитування, який з урахуванням його пролонгації було визначено до 22 лютого 2022 року, та за відсутності належних доказів щодо його (строку) подальшої пролонгації, не підлягають задоволенню. Оскільки кредит [PERSON] за Договором №15564-12/2021 від 19 грудня 2021 року було надано у строк до 22 лютого 2022 року та враховуючи наявний в матеріалах розрахунок який наведено у додатковій угоді від 24 січня 2022 року, з відповідача підлягають стягненню відсотки погоджені сторонами у розмірі 3225 гривень. Оскільки позивач при зверненні до суду не посилається на приписи статті 625 ЦК України, у суду відсутні підстави для застосування наслідків прострочення виконання зобов`язання визначені положенням вказаної норми. За такого, з відповідача [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню сума боргу з урахуванням тіла кредиту та відсотків за його користування в межах погодженого сторонами строку кредитування. В решті позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого та приймаючи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відомостей щодо понесення позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи (витребування доказів, проведення огляду доказів, забезпечення доказів, тощо) матеріали справи не містять, тому задоволенню не підлягають На підставі статей 259, 263-265, 280 ЦПК України,

Outcome: partial