Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

29.03.2024р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому остання просить: - визнати, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внести зміни до актового запису № 10 про народження [PERSON] , складеного [INFO] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, вказавши відомості про батька в актовому записі про народження дитини - [PERSON] , [INFO] та змінивши прізвище дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " та після внесених змін видати нове свідоцтво про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що з 2010 року позивачка та відповідач проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання, у них [INFO] народився син [PERSON] . У книзі реєстрації народжень відомості про батька дитини були записані на підставі ст. 135 СК України, а саме: прізвище дитини за прізвищем матері як " [PERSON] ", а ім`я та по батькові дитини - за вказівкою матері як " [PERSON] ". Через відсутність взаєморозуміння сторони почали проживати окремо, спільне господарство не ведуть. А тому, вказує на те, що на даний час єдиним ефективним способом захисту порушеного права в даному випадку є звернення з позовом про визнання батьківства. Позивачка в підготовче судове засідання 15.05.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, 12.05.2024р. звернулася на адресу суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання 15.05.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас 13.05.2024р. звернувся на адресу суду із заявою, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Врадіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Танасюк О.В. в підготовче судове засідання 15.05.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас, 15.04.2024р. звернулася до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у відсутність представника в зв`язку з зайнятістю, та винести рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчив матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Так, як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.03.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, дитина [PERSON] народився [INFO] у смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, про що 01.03.2013р. складено актовий запис № 10. Батьком дитини вказано [PERSON] та матір`ю - [PERSON] . Місце державної реєстрації та орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00043836454 від 29.02.2024р., вчинено реєстрацію актового запису про народження: актовий запис зареєстровано в реєстрі 01.03.2013р. 08:22:18 за № 00096107583 реєстратором Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області. Та внесено відомості про актовий запис: номер актового запису 10, дата складання 01.03.2013р., орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області. Також внесено відомості про дитину: дитина [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження: Україна, Миколаївська область, Врадіївський район, смт Врадіївка. В графі відомості про батька зазначено - [PERSON] , та в графі відомості про матір зазначено - [PERSON] . В ньому ж наявний запис, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно акту обстеження від 29.02.2024р. складеного депутатом Врадіївської селищної ради Шевчук Т.А. громадянки [PERSON] остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживає син [PERSON] , [INFO] . Зі свідчення сусідки [PERSON] - [PERSON] , з 2010р. по 2012р. [PERSON] проживала за вищевказаною адресою в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] та вела з ним спільне господарство. За даними Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] народився [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , документ, що посвідчує особу номер [NUMBER] серії [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . Згідно з ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-УІ від 01.07.2010р. державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000р. (п. 14 глави 1 розділу ІІ та п. п. 1, 2, 3, 8, 15, 18, 20 глави 1 розділу Ш), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: - медичний висновок про народження; - медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о); - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о); - медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований; - рішення суду про встановлення факту народження дитини жінкою. Підписання заяви про державну реєстрацію народження батьками, які не перебувають у шлюбі, є їх спільною заявою про визнання батьківства. Якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 глави 1 розділу Ш, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою батьків про державну реєстрацію народження. У разі подання заяви про державну реєстрацію народження одним із батьків або іншою особою походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства, поданою через представника, повноваження якого мають бути засвідчені нотаріально, або надісланою поштою за умови її нотаріального посвідчення. Якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та немає спільної заяви батьків, прізвище та громадянство батька дитини зазначається за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові - за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. Графи актового запису про народження "Дата народження", "Місце проживання" в розділі "Відомості про батька" у цьому випадку не заповнюються. При вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р. визначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил (п.1.7 розд. І). Заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства (п. 2.1 розд. ІІ) Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (п .п. 2.13, 2.13.1 розд. ІІ) На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду (п. 2.16.4 розд. ІІ). Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. У частині першій статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Частина 1 ст. 134 СК України визначає, що на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 13 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006р. № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. № 789-XII). Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). 19.03.2019р. ЄСПЛ ухвалив рішення у справі "М. Т. проти України" ("M.T. v. Ukraine", заява № 950/17), у якому звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (див. рішення від 22.03.2012р. у справі "Каутзор проти Німеччини" ("Kautzor v. Germany", заява № 23338/09). На підставі вищевикладеного, дослідив матеріали справи та докази, що містяться в ній, суд вважає доведеним батьківство відповідача по відношенню до дитини [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що визнання батьківства відповідачем суперечить інтересам малолітньої дитини. Водночас позовні вимоги в частині зобов`язання третьої особи внести змін до актового запису про народження дитини є безпідставними та необґрунтованим, оскільки вказана вимога спрямована до третьої особи, а не відповідачки. При цьому в позовній заяві жодним чином не обумовлено обставини порушення, невизнання або оспорювання третьою особою прав, свобод чи законних інтересів позивача. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: partial