Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: у провадженні суду перебувала цивільна справа №343/1480/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Рішення суду від 07.05.2024, повний зміст якого складено 13.05.2024, у задоволенні позову відмовлено. Представнику відповідача [PERSON] адвокату Малетину А.Я., тобто стороні, яка зробила про це відповідну заяву, у строк до 13.05.2024 надано можливість подати докази щодо розміру понесених судових витрат. Для вирішення питання про судові витрати було призначено судове засідання. Представник відповідача [PERSON] адвокат Малетин А.Я. 13.05.2024 через систему «Електронний суд» сформував заяву (т. 2 а.с. 74) про ухвалення додаткового рішення з додатками, які було направлено позивачці [PERSON] (т. 2 а.с. 77). Так, представник відповідача просив стягнути з позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9\~500 грн. Відповідачка [PERSON] 16.05.2024 через систему «Електронний суд» подала клопотання (т. 2 а.с. 98-99), в якому просить відмовити у задоволенні заяви відповідача. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що розмір таких витрат є значно завищеним, не співмірним із складністю справи та виконаними роботами. Зазначає, що ордер про надання відповідачу [PERSON] правової допомоги виданий 24.10.2023, відзив поданий набагато раніше, а тому адвокатом Малетином А.Я. не доведено, що саме він надавав відповідачу [PERSON] правову допомогу при складені відзиву. Договір про надання правової допомоги відповідач [PERSON] повинен був подати разом із відзивом. Стороною відповідача не подано детального опису робіт (наданих послуг). Не надано відповідачем і будь яких платіжних документів, які б підтверджували оплату ним послуг адвоката. Просить звернути увагу і на зловживання стороною відповідача під час розгляду даної справи своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи. Також вказує, що даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах даної категорії справ судова практика є усталеною. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Малетин А.Я. подану ним заяву підтримав, просив її задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча про місце, дату і час такого була повідомленою належним чином, що підтверджується отриманим судом повідомленням про доставлення судової повістки до її електронного кабінету (т. 2 а.с. 97). Через канцелярію суду 20.05.2024 (т. 2 а.с. 103) подала заяву про розгляд справи без її участі. Просить у задоволенні заяви представника відповідача відмовити. ІІ. Обставини, встановлені судом: на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу до заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача [PERSON] адвокатом Малетином А.Я. надано такі документи: - акт про надання професійної правничої допомоги від 08.05.2024, в якому вказано, що адвокат Малетин А.Я. надав [PERSON] у справі № 343/1480/23 таку професійну правничу допомогу: підготовка відзиву на позов (вартість однієї години - 500 грн., витрачено 5 год) 2\~500 грн., участь у судових засіданнях (вартість однієї години 1\~000 грн., кількість судових засідань 7) 7\~000 грн (т. 2 а.с. 75); - договір № 01/07/23 про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2023, відповідно до якого адвокат Малетин А.Я. та [PERSON] погодили, що за надання правничої допомоги у справі клієнт має сплатити адвокату гонорар (т. 2 а.с. 76). Також у матеріалах справи наявне свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Малетина А.Я. (т. 1 зворотна сторона а.с. 213) та ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] адвокатом Малетином А.Я. серії АТ № 1049501 (т. 1 а.с. 213). ІІІ. Оцінка суду: суд, вивчивши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази, які надані на її обґрунтування, взявши до уваги клопотання позивачки, приходить такого висновку. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Як передбачено ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експертів та проведенням експертизи. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2023 між адвокатом Малетином А.Я. та [PERSON] було укладено договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого клієнт сплачує адвокату гонорар за визначеними тарифами. На підставі вказаного договору адвокатом надано професійну правничу допомогу на суму 9 500 гривень, складові якої визначені в акті про надання професійної правничої допомоги від 08.05.2024. За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги передбачені всі істотні умови договору, а в акті визначено розмір оплати за надані послуги. При цьому, доводи позивачки [PERSON] в частині того, що відповідачем не доведено факту надання професійної допомоги при складені відзиву адвокатом Малетином А.Я., суд відхиляє, з огляду на таке. Так, з матеріалів справи встановлено, що 01.07.2023 між відповідачем [PERSON] та адвокатом Малетином А.Я. було укладено договір про надання професійної правничої допомоги, в розділі 4 якого визначено, зокрема, що адвокат надасть допомогу у підготовці відзиву на позов та визначено його орієнтовну вартість. Відзив на позов поданий відповідачем 20.07.2023, який власноручно ним підписаний. Слід зазначити, що вимогами чинного законодавства не передбачено обов`язку надавати разом із заявою по суті справи ордер або договір про надання правничої допомоги, якщо така заява подається стороною у справі. Однак те, що відзив поданий відповідачем [PERSON] та ним підписаний, не свідчить про те, що при його підготовці йому не надавалась правнича допомога адвокатом Малетином А.Я. Навпаки, як зазначалось вище, саме при укладенні договору про надання професійної правничої допомоги відповідач [PERSON] та адвокат Малетин А.Я. погодили надання послуг, серед яких є і підготовка відзиву. Відхиляє суд і доводи позивачки [PERSON] про те, що відповідачем не подано детального опису робіт виконаних адвокатом, оскільки стороною відповідача надано акт про надання професійної правничої допомоги (т. 2 а.с. 75), в якому зазначено опис наданих послуг, кількість витрачених годин (судових засідань), вартість однієї години (участі в одному судовому засідання) та загальна сума. Даний акт, в розумінні ч. 3 ст. 137 ЦПК України, є належним доказом наданих адвокатом послуг та розміру витрат таких послуг. Безпідставними є і доводи позивачки [PERSON] про те, що відсутність платіжних документів про оплату послуг адвоката є підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки як зазначив КЦС ВС у своїй постанові від 15.06.2021, справа №159/5837/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, з огляду на принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, виходячи з об`єму виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що стягненню з позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. На підставі викладеного, ст. 81, 89, 133, 137, 141 ЦПК України, ст. 1, 19, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та

Outcome: partial