Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 5 лютого 1998 року, від якого мають дітей, які станом на сьогодні є повнолітніми; -причиною розірвання їхнього шлюбу є те, що вони з відповідачем - люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили повагу та почуття любові один до одного; -за час їхнього спільного проживання у шлюбі між ними було відсутнє взаєморозуміння, кожен з них мав протилежні погляди на шлюб та сім`ю, подружні відносини між ними фактично припинені, і вони з відповідачем проживають окремо; -їх шлюб носить формальний характер, тому вважає, що за даних обставин примирення між ними є неможливим, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, в поданій нею заяві /а.с.2-3/ позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, строк на примирення просила не надавати та просила розглянути справу в її відсутність. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином - шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону, про що свідчить довідка про доставку SMS /а.с.20/, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи в його відсутність від відповідача до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо розглянути в відсутність позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 5 лютого 1998 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с.4/, від якого мають спільних дітей, які є повнолітніми /а.с.11/. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України: суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. У своєму позові позивачка посилається на те, що: -причиною розірвання їхнього шлюбу є те, що вони з відповідачем - люди різних характерів та поглядів на життя, вони втратили повагу та почуття любові один до одного; -за час їхнього спільного проживання у шлюбі між ними було відсутнє взаєморозуміння, кожен з них мав протилежні погляди на шлюб та сім`ю, подружні відносини між нимим фактично припинені, і вони з відповідачем проживають окремо; -їх шлюб носить формальний характер, тому вважає, що за даних обставин примирення між ними є неможливим. Відповідач відзиву на позов до суду не надав, тобто не надав суду ніяких доказів того, що їх з позивачкою спільне життя та збереження шлюбу можливе, а розірвання шлюбу буде суперечити його інтересам, що має істотне значення. З огляду на встановлене суд дійшов висновку, що ніяких підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, оскільки шлюб існує формально, не виконує свого прямого призначення, сторони проживають окремо, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки. Спору про спільно нажите майно сторони не заявляють. Згідно квитанції №4852710021 від 27 лютого 2024 року /а.с.1/ - позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved