Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/5902/23 від 18.03.2024 року позов [PERSON] задоволено, скасовано арешт нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.89-90). 26.03.2024 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Гулого А.В. про ухвалення додаткового рішення по вказаній цивільній справі №398/5902/23, щодо стягнення судових витрат, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6700 грн. (а.с.98-99). Також позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати на сплату судового збору в загальному розмірі 2147,20 грн., питання щодо яких не вирішено при ухваленні рішення 18.03.2024 року. Ухвалою суду від 27.03.2024 року, вказана заява була прийнята та призначена до розгляду в порядку письмового провадження з повідомленням учасників справи. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Учасники справи повідомлені про час та місце розгляду заяви до суду не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про проведення судового розгляду заяви у його та позивача відсутність, заявлені вимоги підтримують, просять задовольнити (а.с.28, 130-135). За положенням ч.4 ст.270 ЦПК України, суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат у відсутність учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір в загальному розмірі 2147,20 грн., що підтверджується квитанцією ID:6886-0544-1872-7900 від 15.11.2023 року та квитанцією ID:3645-1291-5734-3608 від 15.11.2023 року (а.с.5, 6). Адвокат Гулий А.В. представляв інтереси [PERSON] у цивільній справі №398/5902/23 за її позовом до [PERSON] , третя особа: Олександрійський ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна. Його повноваження підтверджені Договором про надання правничої допомоги №1205 від 11.10.2023 року, ордером серії ВА №1066149 від 15.11.2023 року виданого на підставі договору про надання правової допомоги №1205 від 11.10.2023 року (а.с.23-25, 28). В п.3 прохальної частини позову, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати (а.с.39). Також, разом з позовом позивачем подано заяву про розподіл судових витрат та попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, що складаються з судового збору в сумі 2147,20 грн. та 6700 грн. витрат на правничу допомогу (а.с.57, 58). На підтвердження понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу надано додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №1205 від 11.10.2023 року, згідно якого до складу вартості винагороди за правничу допомогу входить: 6700 грн. оплата правничої допомоги. А також квитанцію про оплату за правову допомогу 25.03.2024 року - 6700 грн. (а.с.56, 105). Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області №398/5902/23 від 18.03.2024 року позов [PERSON] задоволено, скасовано арешт нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] (а.с.89-91). Таким чином, суд ухваливши рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч.3 ст. 30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved