Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона з грудня 2018 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] . За час спільного проживання в них народилась спільна дитина - [PERSON] [INFO] . 11.03.2021 Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зареєстровано факт народження [PERSON] , про що було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Ім`я та по-батькові дитини було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявника, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00029883462 від 11.03.2021 року. Протягом наступних років заявник разом з [PERSON] та їх спільною дитиною [PERSON] проживали однією сім`єю в [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 56/4 від 09.02.2023 та Актом фактичних обставин проживання особи без реєстрації № 57/4 від 09.02.2023, складеними та виданими Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади. З початком повномасштабної війни російської федерації проти України [PERSON] з квітня 2022 р. був мобілізований до лав Збройних Сил України та приймав безпосередню участь в обороні нашої держави. Однак під час проходження служби загинув внаслідок вибухової травми, отриманої під час участі у бойових діях біля с. Терни, Лиманського району Донецької області [INFO], що підтверджується копією Лікарського свідоцтва про смерть, №10-12/305ДМ/2023, виданого Комунальним закладом охорони здоров`я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи. 06.02.2023 Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено відповідний актовий запис № 168 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Похований [PERSON] на кладовищі в с. Мединівка Коростенського району Житомирської області, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Коростенської міської ради Житомирської області № 12 від 06.08.2023. Зазначає, що за життя [PERSON] беззаперечно визнавав своє батьківство щодо [PERSON] опікувався його вихованням та розвитком, повністю утримував. Вказані обставини визнають родичі [PERSON] - [PERSON] (його рідний брат). Про визнання свого батьківства [PERSON] щодо [PERSON] свідчить також факт тривалого спільного проживання однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , який підтверджується зазначеними раніше довідками та актами, складеними та виданими Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади. Підсумовуючи викладене зазначає, що за життя факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] не оспорювався та визнавався, однак, при цьому не був офіційно юридично закріплений. Оскільки після смерті [PERSON] за чинним законодавством України даний факт не може бути офіційно встановлений та закріплений, окрім як за рішенням суду, вважає, що в останньої, наявні підстави для звернення до суду за даною заявою в порядку окремого провадження. Встановлення факту батьківства [PERSON] щодо [PERSON] необхідно для отримання соціальних гарантій дитиною в частині запису про батька дитини та отримання пенсії в разі втрати годувальника. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.12.2023 року призначено посмертну молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. На виконання Ухвали суду Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України направлено висновок експерта за результатами проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи від 15.04.2024 року № СЕ-19/111-24/3243-БД відповідно до якої [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , матір`ю якого є заявниця. Ймовірність даної події складає 99,9999999999755 % Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.04.2024 року провадження у справі поновлено. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просили її задовольнити. Заяву про розгляд справи за його відсутності та прохання задовільнити заяву подав також заінтересована особа [PERSON] . Заінтересовані особи Головне управління ПФУ в м. Києві та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст.128 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до абз. 3 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що померлий [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Так, [PERSON] , проживав з [PERSON] однією сім`єю, виховували їхнього сина [PERSON] та визнавав себе його батьком. 11.03.2021 Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зареєстровано факт народження [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Ім`я та по-батькові дитини було записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявника, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00029883462 від 11.03.2021 року (а.с. 16). Судом встановлено, що заявник разом з [PERSON] та їх спільною дитиною [PERSON] проживали однією сім`єю в [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 56/4 від 09.02.2023 та Актом фактичних обставин проживання особи без реєстрації № 57/4 від 09.02.2023, складеними та виданими Координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади (а.с. 6-7). У зв`язку з початком повномасштабної війни російської федерації проти України [PERSON] з квітня 2022 р. був мобілізований до лав Збройних Сил України та приймав безпосередню участь в обороні нашої держави. Під час проходження служби загинув внаслідок вибухової травми, отриманої під час участі у бойових діях біля с. Терни, Лиманського району Донецької області [INFO], що підтверджується копією Лікарського свідоцтва про смерть, №10-12/305ДМ/2023, виданого Комунальним закладом охорони здоров`я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи (а.с. 8). Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2023 Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було складено відповідний актовий запис № 168 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Встановлено, що похований [PERSON] на кладовищі в с. Мединівка Коростеньського району Житомирської області, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Коростенської міської ради Житомирської області № 12 від 06.08.2023 (а.с. 10). Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Слід зазначити, що одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року). Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявником було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що [PERSON] є батьком народженого нею сина, а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження його від померлого шляхом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення. Також, в зв`язку з наведеним наявні підстави і для внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] . За таких обставин суд задовольняє заяву [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved