Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до суду з позовом до\~\~ [PERSON] \~\~про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 25 грудня 2003 року. Шлюб між ними розірвано рішенням Радивилівського районного суду від 06 серпня 2010 року. В шлюбі з них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Старша дочка на даний час є повнолітньою. Молодша дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2011 вирішено стягувати з\~\~ [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину до їх повноліття. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Радивилівському районному відділі державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Із внесенням змін до ст.182 Сімейного кодексу України, аліменти з відповідача стягуються в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину. З досягненням старшою дочкою [PERSON] повноліття було припинено стягнення з відповідача аліментів на її утримання. На даний час матеріальний стан відповідача значно кращий, оскільки він офіційно працевлаштований в ГУНП в Рівненській області та отримує стабільну заробітну плату. Також у його власності перебувають дві земельні ділянки. Позивач позбавлена можливості повноцінно працювати, оскільки має пошкодження хребта, та проходить в зв`язку з цим курс лікування в Німеччині, де вони разом з дочкою [PERSON] проживають після повномасштабного вторгнення на Україну військ російської федерації. Вважає, що наявні підстави для зміни способу стягуваних з відповідача аліментів з твердої грошової суми на частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання дочки [PERSON] з 30% прожиткового мінімуму щомісячно на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно та стягувати їх у такому розмірі, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони. Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання відзиву на позов подати відповідь на відзив, відповідачу у строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати свої заперечення на відповідь на відзив. Представником відповідача адвокатом Гусарук М.І. подано відзив на позов, в якому вважає позовні вимоги безпідставними та просить в їх задоволенні відмовити. Вказує, що твердження позивача про те, що він не надає допомоги на утримання дітей не відповідає дійсності. Окрім, сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , відповідач надавав грошові кошти дочці в той час, коли вона перебувала в Україні. Після виїзду позивача разом з дочкою до Німеччини, йому не відоме їх місце перебування, що унеможливлює надання допомоги дочці. Заперечуючи проти збільшення розміру аліментів на утримання дочки, представник відповідача вказує, що на утриманні [PERSON] перебувають двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] . Син [PERSON] є дитиною інвалідом, що потребує додаткового лікування. Посилання позивача на що у власності відповідача перебувають дві земельні ділянки, не мають будь-якого відношення до матеріального стану відповідача, оскільки прибутку від вказаних земельних ділянок відповідач не отримує. Враховуючи, що на утримання відповідача перебувають інші особи, розмір аліментів, що стягується на утримання дочки відповідач вважає достатнім та відповідає його фінансовому становищу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її\~представник адвокат Турянська Л.І.\~позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Також позивач [PERSON] пояснила, що твердження відповідача про надання допомоги, окрім сплачуваних аліментів, дочці безпідставні, не підтверджені жодними доказами, та такі, що не відповідають дійсності. Дочка навіть не пам`ятає батька, з 2011 року вони жодного разу не бачились, батько не вітає дочку з днем народження та іншими святами, хоча має таку можливість. Представник позивача зазначила, що відповідачем не долучено до відзиву доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, в обґрунтування заперечень проти позову. Довідка про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді видана КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» 15.06.2023 року не містить інформації про перебування [PERSON] , [INFO] , на диспансерному обліку або встановлення статусу дитини-інваліда. Окрім того, із виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 28.01.2024 року, вбачається, що [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні з приводу бронхіту та сезонного риніту, що спростовує твердження відповідача про постійний хворобливий стан дитини та необхідність постійного та вартісного лікування. Представник відповідача адвокат Гусарук М.І. в судовому засіданні\~просила у позові відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Просить врахувати те, що на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу та дружина. Молодший син має статус дитини-інваліда, хворіє та потребує постійного лікування. Відповідач сплачує аліменти на утриманні дочки в розмірі, встановленому рішенням суду, та позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для збільшення розміру аліментів. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2010 року. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.11). Дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з позивачем [PERSON] в [ADDRESS] . (а.с.12). Згідно рішення Радивилівського районного суду від 07 лютого 2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину \~щомісячно починаючи з 17.01.2011 року і до їх \~повноліття. (а.с.8-9) Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 31.05.2011 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника [PERSON] для сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17.01.2011 року і до їх повноліття. (а.с.10). Відповідач [PERSON] з 27 червня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с.34). [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. (а.с. 35, 36). Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Рівненській області №190 від 12.02.2024 року, відповідач [PERSON] займає посаду поліцейського, загальна сума його доходу за період з липня 2023 року по грудень 2023 року склала 211803,69 грн., виплати по аліментах за цей період склали 8499,00 грн. (а.с.40). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно приписів ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За положеннями статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18, провадження №61-16697св21. Так судом встановлено, що з відповідача за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 лютого 2011 року у справі №2-102/2011 стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісяця, починаючи з 17.01.2011 року і до їх повноліття. Також, судом встановлено, що на утриманні відповідача перебувають малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, суд не приймає до уваги долучені відповідачем довідки про лікування [PERSON] , оскільки вони не містять інформації про встановлення дитині статусу дитини-інваліда, як вказано відповідачем у відзиві на позовну заяву, та вказані довідки не підтверджують систематичність та вартість лікування дитини. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін Єлизавети, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, враховує розмір його доходу, також суд приймає до уваги, що на утриманні відповідача перебувають двоє малолітніх дітей та з врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дочки [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 лютого 20011 року в розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісяця, необхідно змінити та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін та дитини. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про збільшення розміру аліментів. Згідно з ч. 6\~ст.141 ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, то суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial