Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхніх дітей повнолітньої [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її дітей. На даний час діти проживають з нею, а відповідач проживає окремо. Повнолітня донька [PERSON] навчається на 2 курсі навчально-наукового інституту бізнесу, природокористування і туризму НУ «Чернігівська політехніка». Вона на даний час не має фінансової можливості самостійно утримувати дітей. При цьому відповідач добровільно кошти на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю, пояснила, що на даний час відповідач проживає окремо від неї та їхніх спільних дітей, які перебувають на її утриманні, зокрема й повнолітня донька, яка продовжує навчання. При цьому відповідач працевлаштований і отримує заробітну плату. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та заявив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у вказаному в позові розмірі. Заяви та клопотання учасників справи \~ \~ \~ \~Заяви та клопотання учасники справи до суду не подавали. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 02 травня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, визначено сторонам у справі строки для подання заяв по суті. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 16 жовтня 2004 року (а.с. 15). Під час шлюбу у позивачки та відповідача народилися діти [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.7-8). З довідки Національного університету «Чернігівська політехніка» №1000-23/2629 від 13 березня 2024 року вбачається, що [PERSON] навчається на 2 курсі навчально-наукового інституту бізнесу, природокористування і туризму вказаного університету, на денні формі навчання за рахунок коштів державного бюджету, закінчення навчання 30 червня 2026 року (а.с. 6). З пояснень позивачки та відповідача вбачається, що хоча вони й перебувають у шлюбі, однак проживають окремо, при цьому їхні спільні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. У судовому засіданні відповідач визнав свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання як неповнолітнього сина, так і повнолітньої доньки на період її навчання та висловив згоду з розміром аліментів, які просить стягнути позивачка. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У ході судового розгляду встановлено, що діти позивачки та відповідача фактично перебувають на утриманні своєї матері, зокрема й повнолітня [PERSON] , яка продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому відповідач, як батько дітей, зобов`язаний надавати своїм дітям допомогу як до досягнення ними повнолітня, так і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років та має змогу надавати таку допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх спільних дітей. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх спільних дітей у частці від доходів відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають значення. Частиною другою\~статті 182\~СК України\~визначено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність відомостей про наявність на утриманні останнього інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання, тобто до [INFO] , а в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів на утримання дітей необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 23 квітня 2024 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць, за період з 23 квітня 2024 року по 22 травня 2024 року. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позову в розмірі 1\~211 грн. 20 коп., відповідно до частин першої та шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved