Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач орган опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Ірпінської міської\~радизвернувся до суду з позовом до [PERSON] , в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить: позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь опікуна, куди будуть влаштовані діти; передати малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування виконкому Ірпінської міської ради для подальшого влаштування. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 27.12.2016 р.), та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.04.2020 р.). Відповідач разом з малолітніми дітьми зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що [PERSON] нехтувала своїми батьківськими обов`язками, неодноразово потрапляла в поле зору служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, у зв`язку з чим, наказами служби від 23.09.2021 р. № 411 та № 412 малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були взяті на облік дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. За час перебування малолітніх дітей на обліку, з матір`ю постійно проводились профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків, створення належних умов для повноцінного розвитку та виховання дітей, ведення здорового способу життя, але остання до настанов працівників служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради не прислухалась, спосіб життя змінювати не бажала. Так, відповідно до постанови Ірпінського міського суду від 15.12.2021 р., встановлено, що 12.12.2021 р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] , за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, хватала малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , за одяг, кидала на ліжко, ображала доньку нецензурними словами, а також штовхала свою матір [PERSON] , 1947 р.н., ображала нецензурними словами, била її руками по голові та спині, чим завдала даним громадянам, а саме доньці та матері моральної психологічної травми, чим здійснила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У результаті чого, [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Відповідно до листа Ірпінського відділу поліції ТУ НП в Київській області від 16.12.2021 р. № 15677, 14.12.2021 р. до поліції надійщов виклик від [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що її сестра, [PERSON] , [INFO] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: [ADDRESS] , вчиняє домащнє насильство відносно дитини. Працівниками поліції був здійснений виїзд за вищевказаною адресою, в результаті якого факт домашнього насильства не підтвердився, але гр. [PERSON] перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, поводила себе агресивно, в квартирі безлад, речі у кімнаті розкидані. Зі слів родичів, які проживають в даній квартирі, зокрема матері [PERSON] , [PERSON] , 1947 р.н., що її донька кожного дня зловживає спиртними напоями, ніде не працює, веде асоціальний спосіб життя, не належно виконує свої батьківські обов`язки відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також, у зв`язку з тим, що [PERSON] не могла виконувати свої батьківські обов`язки відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актом органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 14.12.2021 р. було доставлені до Ірпінської міської дитячої лікарні. Враховуючи вищевикладене, за клопотанням служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради, [PERSON] , пройшла огляд у лікаря-нарколога, в результаті медичного огляду [PERSON] видане направлення № 4 від 16.12.2021 р. на стаціонарне лікування в Київську обласну психоневрологічну лікарню №1 з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Також, в направлені зазначено, шо [PERSON] зловживає спиртними напоями протягом десяти років. В нетверезому стані агресивна. Спиртні напої вживає майже кожен день. За клопотанням служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради від 30.12.2021 р. № 1656/01-14 щодо проведення безкоштовного лікування [PERSON] від алкогольної залежності, остання знаходилась на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласному психіатрично-наркологічному медичному об`єднанні» з 04.01.2022 р. по 17.02.2022 р. 14.01.2022 р. малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», та в подальшому, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі закладу тимчасово перемішені (евакуйовані) за межі України. За час перебування малолітніх дітей в КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», [PERSON] свого ставлення до виконання батьківських обов`язків та способу життя не змінила. В кімнаті, де проживає [PERSON] , брудно, відчувається сморід, захаращено сміттям та різними речами. Побут не організований, санітарно-гігієнічних норм проживання не дотримується. [PERSON] тривалий час обіцяє зробити косметичний ремонт в кімнаті, але на даний час умови для проживання дітей не створені, антисанітарія (брудно, таргани). 12.03.2023 р. відносно [PERSON] був складений адміністративний протокол за вчинення домашнього насильства. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду від 03.04.2023 р. було встановлено, шо громадянка [PERSON] , 12.03.2023 р. близько 13 год. 20 хв., перебуваючи за адресою проживання: [ADDRESS] , відносно своєї матері вчинила домашнє насильство в сім`ї, зокрема погрожувала фізичною розправою, кидалась у бійку, висловлювалась нецензурною лексикою, при цьому перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, чим своїми діями могла вчинити шкоду життю та здоров`ю потерпілій, чим здійснила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] з протоколом погодилась, вину визнала. Ірпінським міським судом [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також, відповідно до листа КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 03.05.2023р., [PERSON] постійно телефонує до вихователей закладу, в якому перебувають її малолітні діти в стані алкогольного сп`яніння, може телефонувати о 6 годині ранку або о 12 години ночі, вимагаючи щоб їй показали дітей, незважаючи на режим дня доньок, поводить себе агресивно, неодноразово вдавалася до погроз по відношенню до персоналу закладу. Адміністрація закладу інформує, що [PERSON] не виявляє бажання спілкуватись з матір`ю, оскільки у дитини залишились неприємні спогади про матір. [PERSON] не виявляє ніякої зацікавленості в спілкуванні з матір`ю, так як не пам`ятає її. Відповідно до довідки лікаря-нарколога №1 від 11.05.2023 р., [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом F 10.2 (алкогольна хвороба - комплекс психічних і/або соматоневрологічних розладів, пов`язаних з регулярним вживанням алкоголю в небезпечних для здоров`я дозах). Відповідно до пояснень [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , остання вважає недоцільним повернення малолітніх дітей матері, пояснюючи це тим, що [PERSON] неодноразово підіймала руку на своїх малолітніх дітей, нецензурно висловлювалась на їхню адресу, не готувала їм їжу, не прибирала в кімнаті, через неналежний догляд діти постійно хворіли. В квартирі, де мешкає [PERSON] , наявні великі борги за комунальні послуги, які остання відмовляється сплачувати. [PERSON] неохайна в побуті, відсутнє бажання працювати та заробляти більше коштів, родичі неодноразово їй пропонували більш оплачувану роботу, але [PERSON] не має бажання працювати. [PERSON] постійно вчиняє сварки та підіймає руку на свою матір, [PERSON] , 1947 р.н., у зв`язку з чим неодноразово викликали правоохоронні органи. Відповідно до листа відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області № 3303/109/1402/01-22 від 14.04.2023 р., [PERSON] за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме: 03.09.2021 р. за ч. 1 ст. 178 КУпАП «Розпивання пива, алкогольних напоїв у громадських місцях»; 08.09.2021 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей»; 09.10.2021 р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей»; 12.12.2021 р. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування»; 13.12.2021 р. за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб»; 14.12.2021 р. за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб»; 02.01.2022 р. за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб»; 25.05.2022 р. за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб»; 20.10.2022 р. за ст. 183 КУпАП «Завідомо неправдивий виклик спеціальних служб»; 12.03.2023 р. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування»; Також, [PERSON] перебуває на обліку у відділі поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за категорією «Кривдник». Позивач звертає увагу, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, має низький батьківський потенціал та рівень соціальної відповідальності, зловживає алкогольними напоями, в результаті чого агресивно ставиться до оточуючих, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення насильства в сім`ї. Жодних кроків для повернення малолітніх дітей в родину не здійснила, не зважаючи на те, що влаштування малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» було тимчасовим, лише на час проходження стаціонарного [PERSON] від алкогольної залежності, остання на даний час не має наміру повернути дітей в свою родину. Додає, що 17.05.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання про доцільність/недоцільність повернення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] . Розглянувши надані документи та заслухавши пояснення матері, члени комісії з питань захисту прав дитини, до складу якої входять керівники відділів та служб Ірпінської міської ради, медичні, педагогічні та соціальні працівники за фахом, виключно в інтересах дітей, прийняли рішення про недоцільність повернення матері [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей. Відповідач [PERSON] не виконувала встановлені законом обов`язки по відношенню до малолітніх доньок, не турбувалася про інтереси та потреби дітей, не доглядала за ними належним чином. Внаслідок бездіяльності та безвідповідальності матері, небажання нею виконувати свої батьківські обов`язки, створюються умови, що позбавляють дітей належного утримання, виховання та розвитку в сімейному оточенні. За переконанням позивача, вищевикладене свідчить, що відповідач умисно, злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню до дитини, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому, позбавлення батьківських прав, не звільняє відповідача від обов`язків щодо утримання дитини. 16 червня 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі. 19.07.2023 року представником відповідача [PERSON] , адвокатом Радченко-Онатій Н.М. було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позову. Представник вказує, що з 13.06.2022 по теперішній час [PERSON] працює в Державному податковому університеті двірником з благоустрою території відділу утримання інфраструктури Служби забезпечення та утримання інфраструктури, де характеризується як сумлінний, відповідальний, пунктуальний та добросовісний працівник. Більше року [PERSON] відвідує церкву, у складі якої допомагає по догляду за хворими та старенькими людьми, приймає участь у роздачі допомоги. Відповідне підтверджується фотографіями та поясненнями [PERSON] . Звертає увагу, що відповідно до довідки лікаря-психіатра Консультативно-діагностичної поліклініки для дорослих, [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 16.12.2021 з діагнозом: «Залежний від алкоголю. Стан стійкої ремісії більше року». З огляду на ремісію, внаслідок невживання алкоголю більше року [PERSON] надано направлення для проходження обстеження комісією КНІІ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» з метою зняття з обліку у лікаря-нарколога. З 10.07.2023 відповідач проходить обстеження для вирішення питання зняття її з обліку у нарколога, про що відповідно видано довідку. Представник додає, що вже більше року відповідач не вживає алкоголь, робить по силі можливості, у квартирі ремонти, відправляє подарунки дітям (які з її слів, дітям не віддають), постійно їм телефонує (з її слів, працівники закладу не дають їй спілкуватися з ними). Відвідати дітей за-кордоном відповідач не може, зважаючи, що навіть за допомоги волонтерів для виїзду з країни, їй необхідно буде дістатися з однієї території до іншої в іноземній країні, що потребує значних затрат. Крім того, рівень її заробітку не дозволяє цього зробити. Представник також просить до висновків працівників КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», відноситися критично з огляду на те, що твердження зазначених працівників з приводу алкогольного сп`яніння довірителя та агресивність під час здійснення дзвінків до дітей, не підтверджуються жодними доказами. До відзиву представником відповідача також були долучені заяви про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2023 року було закрито підготовче провадження, та призначено судовий розгляд по суті. 08.02.2024 року від представника відповідача, адвоката Радченко-Онатій Н.М. до суду надійшли письмові пояснення, в яких представник повторно зауважила, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позову та підтримала твердження, наведені у відзиві. Додатково зазначила, що [PERSON] виправилася, не вживає алкогольні напої, облаштовує помешкання, знайшла більш високооплачувану роботу, йде по можливості на підробітки, з метою в подальшому забезпечити як найліпші умови для своїх дітей після їхнього повернення до родини. З метою уникнення конфліктних ситуацій з мамою, планує орендувати житло. Наразі, відносини поліпшилися та в родині сварок не відбувається. Тому просить не позбавляти її батьківських прав. У судовому засіданні 08.02.2024 року було допитано свідка [PERSON] який зазначив, що знає відповідача близько 20 років. Вказав, що раніше [PERSON] вела нездоровий спосіб життя, зловживала алкогольними напоями. Проте, після того як від неї забрали дітей, вона виправилася: почала змінювати свою поведінку на краще, вилікувалася від алкогольної залежності, ходить до церкви та добросовісно працює. Додав, що буває у відповідача вдома, а тому може сказати, що квартира знаходиться у кращому стані, ніж було раніше: в помешканні чисто та охайно. У квартирі разом з відповідачем проживає також її мати. Відповідач [PERSON] також надала свої пояснення, зазначивши, що після відібрання дітей вона усвідомила свою неправильну поведінку і вирішила змінитися на краще, стала працювати, припинила вживати алкоголь, винаймає житло з відповідними житловими умовами, постійно спілкується з дітьми по телефону та бажає повернути дітей. У судовому засіданні, призначеному на 03.04.2024 року, було допитано свідка [PERSON] , який працює лікарем-психіатром кабінету психіатрів Ірпінської міської консультативної поліклініки для дорослих. [PERSON] зазначив, що 15.12.2021 року було вперше проведено медичний огляд [PERSON] , за результатами якого встановлено діагноз: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. З 11.05.2023 року він особисто став вести [PERSON] після проходження нею стаціонарного лікування у липні 2023 року в медичному закладі у м. Глеваха Київської області. При цьому її лікування проводилося як стаціонарно, так і амбулаторно. Вказує, що, наразі, ознаки діагнозу у [PERSON] не прослідковуються, вона є суспільно адаптованою, не вживає алкогольні напої та ознак агресії не проявляє. 29.04.2024 року від представника органу опіки та піклування, [PERSON] до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи нового висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Представник органу опіки та піклування, [PERSON] у судове засідання, призначене на 09.05.2024 року не з`явилася, подавши до суду заяву в якій просила розглядати справу за відсутності позивача та представника, врахувати висновок органу опіки та піклування від 23.04.2024 року та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Відповідач та її представник у судове засідання, призначене на 09.05.2024 року не з`явилися. 09.05.2024 представник відповідача, адвокат Радченко-Онатій Н.М. подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, до якої долучила копію договору оренди житлового приміщення, яке винаймає відповідач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 27.12.2016 р. та копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 25.04.2020 р.. Як вбачається з наданих суду доказів, відповідач разом з малолітніми дітьми були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії наказів служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради від 23.09.2021 р. № 411 та № 412, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були взяті на облік дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Як вбачається з наданих суду висновків оцінки потреб сім`ї до актів від 24.09.2021, [PERSON] не виконує належним чином батьківських обов`язків, не працює, зловживає алкогольними напоями. В родині відбуваються постійні конфлікти. Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 178, ст. 183, ч. 1 ст. 184 КУпАП, та перебуває на обліку у відділі поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за категорією «Кривдник». Як вбачається з копії листа начальника ВП № 2 Бучанського РУП № 15677 від 16.12.2021 року, [PERSON] не могла виконувати свої батьківські обов`язки відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тому актами органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 14.12.2021 р. було доставлені до Ірпінської міської дитячої лікарні, що підтверджується копіями відповідних актів. Також, за результатами медичного огляду [PERSON] видане направлення № 4 від 16.12.2021 р. на стаціонарне лікування в Київську обласну психоневрологічну лікарню №1 з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Також, в направлені зазначено, шо [PERSON] зловживає спиртними напоями протягом десяти років. В нетверезому стані агресивна. Спиртні напої вживає майже кожен день, що підтверджується копією направлення. Як вбачається з копії довідки № 17 від 23.02.2022 р., [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради «Обласному психіатрично-наркологічному медичному об`єднанні» з 04.01.2022 р. по 17.02.2022 р. Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 12/2 від 08.02.2022 року, малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка», та в подальшому, як вбачається з копії наказу № 57-01-01 ОД від 06.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі закладу тимчасово перемішені (евакуйовані) за межі України. Як зазначає позивач та вбачається з копій актів обстеження умов проживання від 22.09.2021, від 15.12.2021, від 20.09.2022, від 04.04.2023, від 11.05.2023, [PERSON] свого ставлення до виконання батьківських обов`язків та способу життя не змінила. В помешканні, де проживає відповідачка, брудно, відчувається сморід, захаращено сміттям та різними речами. Побут не організований, санітарно-гігієнічних норм проживання не дотримується, умови для проживання дітей не створені, антисанітарія (брудно, таргани). Як вбачається з довідки лікаря-нарколога №1 від 11.05.2023 р., [PERSON] перебуває на обліку з діагнозом F 10.2 (алкогольна хвороба - комплекс психічних і/або соматоневрологічних розладів, пов`язаних з регулярним вживанням алкоголю в небезпечних для здоров`я дозах). Відповідно до пояснень [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , копія яких міститься в матеріалах справи, сестра вважає недоцільним повернення малолітніх дітей матері, пояснюючи це тим, що [PERSON] неодноразово підіймала руку на своїх малолітніх дітей, нецензурно висловлювалась на їхню адресу, не готувала їм їжу, не прибирала в кімнаті, через неналежний догляд діти постійно хворіли. В квартирі, де мешкає [PERSON] , наявні великі борги за комунальні послуги, які остання відмовляється сплачувати. [PERSON] неохайна в побуті, відсутнє бажання працювати та заробляти більше коштів, родичі неодноразово їй пропонували більш оплачувану роботу, але [PERSON] не має бажання працювати. [PERSON] постійно вчиняє сварки та підіймає руку на свою матір, [PERSON] , 1947 р.н., у зв`язку з чим неодноразово викликали правоохоронні органи. Як наслідок, рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 61/13 від 25.05.2023 року було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за яким орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначене свідчить, що [PERSON] не виконувала встановлені законом обов`язки по відношенню до малолітніх доньок, не турбувалася про інтереси та потреби дітей, не доглядала за ними належним чином, а тому діти були поміщені до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка». Разом з тим в процесі судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] після поміщення дітей до дитячого закладу кардинально змінила свою поведінку, про що свідчать досліджені судом покази свідків та письмові докази, надані нею та її представником, а також підтверджені висновком органу опіки та піклування від 23.04.2024 року. Так, судом встановлено, що з 13.06.2022 року [PERSON] працювала в Державному податковому університеті двірником з благоустрою території відділу утримання інфраструктури Служби забезпечення та утримання інфраструктури, де характеризується як сумлінний, відповідальний, пунктуальний та добросовісний працівник, що підтверджується характеристикою з місця роботи. Також, з показань свідка [PERSON] та самої відповідачки вбачається, що [PERSON] відвідує церкву, у складі якої допомагає по догляду за хворими та літніми людьми, приймає участь у роздачі допомоги. Після того як від неї забрали дітей, відповідач виправилася: почала змінювати свою поведінку на краще, вилікувалася від алкогольної залежності, добросовісно працює. Як вбачається з копії довідки лікаря-психіатра Консультативно-діагностичної поліклініки для дорослих, від 21.06.2023 року, [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 16.12.2021 з діагнозом: «Залежний від алкоголю. Стан стійкої ремісії більше року». Стороною відповідача також було надано довідку КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» № 1 від 25.08.2023 року, з якої вбачається що [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває, 25.05.2023 знята з «Д» обліку. Вказані обставини підтверджуються також показаннями свідка [PERSON] , який працює лікарем-психіатром кабінету психіатрів Ірпінської міської консультативної поліклініки для дорослих, а також з 11.05.2023 року особисто вів та проводив огляд [PERSON] після проходження нею стаціонарного лікування у липні 2023 року в медичному закладі в м. Глеваха. За його показами, наразі, ознаки діагнозу у [PERSON] не прослідковуються, вона є суспільно адаптованою, не вживає алкогольні напої та ознак агресії не проявляє. На даний час [PERSON] працює в Комунальному підприємстві «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради Київської обл. на посаді робітника комплексного прибирання та утримання будинків з 12 вересня 2023 року; має посадовий оклад 6909,00 грн. на місяць, що підтверджується довідкою № 1022 від 19.09.2023 року, виданою директором КП «УЖКГ «Ірпінь». Також, як вбачається з акту обстеження умов проживання від 02.04.2024 року, складеного начальником відділу захисту прав дітей Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Оленою Глушаєвою та головним спеціалістом відділу захисту прав дітей Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Анною Похмурко, за адресою: [ADDRESS] , де наразі проживає [PERSON] , створені всі умови для проживання дітей. До висновку додано акт депутата Ірпінської міської ради [PERSON] від 02.04.2024 року, яким підтверджено проживання відповідача за вказаною адресою. На підтвердження зазначеного місця проживання відповідача її представником також додано копію договору оренди житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що [PERSON] орендує квартиру за вказаною адресою. Факт можливості оплати оренди вказаної квартири, зокрема підтверджується довідкою про доходи від 27.03.2024, виданою КП «УЖКГ «Ірпінь», з якої вбачається, що дохід відповідача [PERSON] за період з 12.09.2023 року по 29.02.2024 року склав 68967,25 грн. З огляду на встановлені обставини, органом опіки та піклування було повторно проведено оцінку доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , за результатами якої надано висновок від 23.04.2024, затверджений Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 49/438 від 23.04.2024 про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за яким орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із частиною третьою статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 червня 2021 року у справі № 758/9706/18 (провадження № 61-17898св20). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 164 СК України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі статтею 166 СК України, позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Згідно із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною четвертою статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 243/13192/19-ц (провадження № 61-2237св21). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення батьківських прав, покладено на позивача. Оцінюючи надані суду письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] змінила свій спосіб життя, зокрема: вилікувалася від алкогольної залежності; офіційно працевлаштована та має достатній рівень матеріального забезпечення; позитивно характеризується за місцем роботи та проживання; винаймає житло, де створені необхідні умови для проживання дітей; постійно спілкується з дітьми, цікавиться їх життям, здоров`ям, успіхами; критично ставиться до своєї поведінки та способу життя у минулому та має щире бажання повернути дітей та займатися їх вихованням. З аналізу наведених вище обставин, суд дійшов висновку про відсутність на даний час підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а тому в решті позовних вимог також має бути відмовлено. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору компенсуються за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed