Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 18.08.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №602. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що з березня 2021 року вона з відповідачем мешкає окремо, подружнє життя спочатку складалося добре, але з часом вони втратили почуття любові один до одного. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Фактично з березня 2021 року вони з відповідачем припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства та не підтримують жодних подружніх стосунків, спілкуються виключно, як батьки їх спільної доньки. Позивач надалі не має змоги та бажання проживати з відповідачем таким формальним подружнім життям та вона прийшла до переконання, що такий шлюб потрібно розірвати, оскільки цей шлюб суперечить її інтересам, на примирення не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб без надання строку на примирення. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та судовий збір сплачений нею при зверненні до суду не стягувати з відповідача. Клопотання про повернення дошлюбного прізвища, яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами, позивач не заявляла. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлені судом своєчасно і належним чином, в матеріалах справи міститься заява від позивача про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб,\~серії [NUMBER] ,\~виданого 18.08.2012\~рокуКомунарським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Запорізького міського\~управління юстиції, 18.08.2012року\~сторони уклали\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №602\~(а.с.10). Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 22.10.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.11). Судом також встановлено, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку сторони вважають неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved