Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

22.08.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог вказала, що спільне життя не склалося, з огляду на різні погляди на сімейне життя, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. На примирення не погоджується, просить розірвати шлюб. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.08.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою суду від 14.12.2023 року провадження у справі зупинено у зв`язку із наданням сторонам у справі строку на примирення тривалістю 2 місяці. Ухвалою суду від 01.04.2024 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 01.04.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи до Верховного Суду для визначення підсудності відмовлено. В судове засідання позивачка та її представник не прибули, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності. 27.05.2024 року через Електронний Суд представником відповідача подано заява про розгляд справи у відсутність, просив відмовити у задоволенні позову та просив врахувати, що відповідач є громадянином України, однак має посвідку постійного резидента Канади та фактично там і мешкає. Позивачка є громадянкою Канади, при цьому за нею громадянство України збереглося. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2009 року (арк. справи 5). Позивачка та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.01.2013 року (арк. справи 7). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Щодо посилання представника відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову на проживання сторін за межами України, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей отримання позивачкою громадянства іншої країни, відмову позивачки від громадянства України та зняття її з зареєстрованого місця проживання в України або її проживання на території іншої країни. Висновки суду не можуть гуртуватися на припущеннях. Крім того, підсудність справ про розірвання шлюбу між громадянами України визначається ухвалою Верховного Суду за умови,\~якщо обидві\~сторони проживають\~за межами\~України (Ухвала Верховного Суду від 24.01.2024 року у справі 766/11524/23). Матеріали справи таких доказів не містять. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 80 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторонами не заявлено про зміну їх прізвищ, а тому суд вважає можливим залишити без змін після розірвання шлюбу прізвища сторін. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved