Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

20.01.2023 року Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним зайняттям рибним промислом, у вигляді збитків, нанесених Державі Україна у розмірі 142\~443,00 грн. на користь держави Україна - фонду охорони навколишнього природного середовища Суворовської селищної територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області. В обґрунтування позовних вимог Керівник Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області зазначив, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2022 у справі № 946/6445/22 затверджено угоду про визнання винуватості від 21.09.2022, укладену між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим [PERSON] , [INFO] , з іншого, та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України тощо. Судом було встановлено, що [INFO] [PERSON] , не маючи дозволу на право здійснення любительського та спортивного рибальства, передбаченого п. 2.1 та 3.5 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, з метою незаконного лову риби, прибув пішки до озера Катлабух поблизу смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області та всупереч вимогам п. 3.15 зазначених правил, згідно яких: «…забороняється лов водних живих ресурсів промисловими та іншими знаряддями лову, виготовленими із сіткоснастевих матеріалів всіх видів і найменувань,…», умисно здійснював лов риби тралом капроновим у кількості 1 одиниці, внаслідок чого незаконно виловив рибу виду: лящ 61 од., сазан 5 од., раки 7 од. Після чого, 25.07.2022 о 10 годині, [PERSON] з тралом капроновим та виловленою рибою і раками був затриманий працівниками Ізмаїльського РВП та Одеським рибоохоронним патрулем. Згідно Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, затвердженими постановою КМЦ від 21.11.2011 № 1209 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1039) розрахунок вартості риби за 1 од. складає: лящ 61 од. х 1649 (97х17) грн = 100589 грн., сазан 5 од. х 3706 (218х17) = 18530 грн., раки 7 од. х 3332)196х17) = 23324 грн. Внаслідок незаконного добування водних біоресурсів на озері Катлабух, [PERSON] завдано істотної шкоди державі в особі Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 142 443 грн. Сума збитків у розмірі 142\~443,00 грн. [PERSON] добровільно - не сплачена. Представником позивача позовні вимоги були підтримани. Представник Суворовської селищної\~ради Ізмаїльського\~району Одеської\~області подав суду заяву про розгляд справи у його відсутністі, позовні вимоги керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України\~ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до\~ст.129 Конституції України, ст.ст.12,81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Так, згідно вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2022 у справі № 946/6445/22 судом затверджено угоду про визнання винуватості від 21.09.2022, укладену між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим [PERSON] , [INFO] , з іншого, та визнано його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України тощо. У ході розгляду справи судом встановлено, що 25.07.2022, точний час не встановлено, [PERSON] , не маючи дозволу на право здійснення любительського та спортивного рибальства, передбаченого п. 2.1 та 3.5 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, з метою незаконного лову риби, прибув пішки до озера Катлабух поблизу смт. Суворове Ізмаїльського району Одеської області, та всупереч вимогам п. 3.15 зазначених правил, згідно яких: «…забороняється лов водних живих ресурсів промисловими та іншими знаряддями лову, виготовленими із сіткоснастевих матеріалів всіх видів і найменувань,…», умисно здійснював лов риби тралом капроновим у кількості 1 одиниці, внаслідок чого незаконно виловив рибу виду: лящ 61 од., сазан 5 од., раки 7 од. Розмір шкоди, заподіяної відповідачем та розрахованої на підставі Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 «1209 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 «1039), розрахунок вартості риби за 1 од. складає: лящ 61 од. х 1649 (97х17) грн = 100589 грн., сазан 5 од. х 3706 (218х17) = 18530 грн., раки 7 од. х 3332)196х17) = 23324 грн, склав 142 443 грн., що підтверджується довідкою Управління Державного Агентства меліорації та рибного господарства у Одеській області від 15.08.2022 р. та розрахунок перевірено судом. Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідно до\~статті 27 Закону України «Про тваринний світ»\~У порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. \~ \~Згідно статті\~25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних.На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. У відповідності до\~статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка встановлює об`єкти правової охорони навколишнього природного середовища, зазначено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Вина Відповідача у скоєнні правопорушення по заподіянню шкоди державі, підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами у справі. Відповідно до\~статті 13 Конституції України\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених\~Конституцією України, цим та іншими законами України. Частиною 1\~статті 167 Цивільного кодексу України\~встановлено, що Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Статтею 170 Цивільного кодексу України\~передбачено, що Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до частини 2\~статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Частиною 2\~статті 509 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов`язанням, є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальними правилами, встановленими\~ст. 1166 ЦК України, для відшкодування шкоди необхідно: наявність самої шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) особи, що її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок, та є вина зазначеної особи. До того ж, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Як роз`яснено судам в п. п. 2, 3, 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Таким чином, відповідач, як особа, яка неправомірними діями нанесла шкоду державній власності, зобов`язаний сплатити суму шкоди нанесеної Державі в розмірі 142\~443,00 грн. Відповідно до частини 2\~статті 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», роз`яснення Міністерства юстиції України від 30.05.2003 року №21-14-1297 та листа Верховної Ради України від 17.06.2003 року №06/10-576 від 17.06.2003 року, грошові стягнення за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, зараховуються в повному обсязі до місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно ч. 2\~ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності зі\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст.141 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку, суду відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved