Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 19 жовтня 1991 року перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №89. Сторони у справі неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, зовсім різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони у справі протягом останніх півтора року припинили шлюбні відносини, тобто, разом однією родиною не проживають, спільного бюджету не ведуть, збереження родини та примирення є неможливим. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейні відносини, сімейні обовязки з ведення спільного господарства, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сімї, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. Примирення з відповідачем неможливе, оскільки вони з позивачем живуть своїм особистим життям. Спроби збереження сімї позивач вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний. Відповідно, зникла можливість бути їхній сімї суспільно корисною, і взагалі- складовою самого суспільства. Позивач у справі, просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримала позов [PERSON] про розірвання шлюбу, та просила суд його задовольнити. Відповідач проти позову [PERSON] про розірвання шлюбу не заперечувала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача, та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56СК\~України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до\~статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частина 2\~статті 112СКУкраїни\~передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 19 жовтня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Томаківським\~відділом державної\~реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №89. Сторони у справі неповнолітніх дітей не мають. Окрім того, судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач не бажає зберігати сім`ю за умов, які склалися між ним та відповідачем. За нормами ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з його позову. Таким чином, судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір зарахувати до держави, звільнивши відповідача від сплати на його користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved