Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 13.07.2022 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем укладено договір №7425900615 на суму 198534 грн. строком користування до 13.07.2027, тобто на 60 місяців, річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49% від суми кредиту. 01.09.2021 право вимоги за цим кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги від 01.09.2021 №01/09/21. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 24.08.2023 вона має заборгованість у розмірі 236552,92 грн. і складається з заборгованості по кредиту в сумі 197210 грн., заборгованості по річним процентам в сумі 7,40 грн., заборгованості по щомісячним процентам в сумі 39334,75 грн. Просило стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та судовий збір. 11.10.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 13.07.2022 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем укладено договір №7425900615 на суму 198534 грн. строком користування до 13.07.2027, тобто на 60 місяців, річні проценти - 0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти - 2,49% від суми кредиту. Цим договором встановлений графік погашення кредиту. Аналогічні умови кредитування погоджені сторонами в паспорті споживчого кредиту. 14.07.2022 ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало відповідачу суму кредиту в розмірі 198534 грн. 01.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення прав вимоги №01/09/21, за умовами якого та відповідно до реєстру прав вимоги останнє отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 13.07.2022 №7425900615 в сумі заборгованості 198683,86 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача Банком було направлено вимогу від 24.02.2023 №3783/70.11 про дострокове повернення кредиту та сплати коштів, які станом на 23.02.2023 складаються з основного боргу в сумі 180 213,61 грн., строкової заборгованості за процентами в сумі 0,55 грн., простроченого боргу в сумі 16997,16 грн., прострочених щомісячних процентів в сумі 11369,18 грн., строкових щомісячних процентів в сумі 2648,30 грн. Станом на 24.08.2023 відповідач має заборгованість по кредитному договору у розмірі 236552,92 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 197210 грн., заборгованості по річним процентам в сумі 7,40 грн., заборгованості по щомісячним процентам в сумі 39334,75 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України встановлено, що ккредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В силу ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем був укладений договір кредитування, за умовами якого ТОВ «ФК «ЦФР» надав позичальнику кредит у спосіб і в розмірі, обумовлених сторонами в договорі. Згідно з умовами укладеного договору відповідач, як позичальник, зобов`язується погашати кредит в порядку і строки визначені графіком, викладеним в договорі кредитування. З наданих доказів встановлено, що ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит, перерахувавши кредитні кошти. Проте остання порушила зобов`язання з повернення кредитних коштів та зі сплати відсотків за користування ними. Відтак, позивач, який набув право вимоги за кредитним договором відповідно до договору про відступлення прав вимоги, має право вимагати сплати кредитної заборгованості та дострокового повернення кредиту, що передбачено . Щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд відзначає наступне. Судом встановлено, що 24.02.2023 банк звернувся до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту та сплати коштів, які станом на 23.02.2023 складаються з основного боргу в сумі 180 213,61 грн. строкової заборгованості за процентами в сумі 0,55 грн., простроченого боргу в сумі 16997,16 грн., прострочених щомісячних процентів в сумі 11369,18 грн., строкових щомісячних процентів в сумі 2648,30 грн. При цьому слід врахувати правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відтак, позивач безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом після 24.02.2023, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. За розрахунком суду та з урахуванням розрахунку позивача відповідач повинен сплатити на користь банку заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) в сумі 197210,77 грн., заборгованість за процентами в сумі 0,55 грн., прострочені щомісячні проценти в сумі 11369,18 грн., строкові щомісячні проценти в сумі 2648,30 грн., що загалом становить 211228,80 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог (89,29%), що складає 3168,27 грн.

Outcome: partial