Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про виділення об`єкту нерухомого майна в самостійний об`єкт, визнання права власності на виділений об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності, звернулась представник позивача адвокат Саінчук Аріадна Олександрівна. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивачу з 15.07.2021 року [PERSON] , на праві спільної часткової власності належить частини житлового будинку по [ADDRESS] . Співвласниками іншої частини житлового будинку є відповідачі у справі. Представник зазначає, що 19.03.2021 року, позивач отримала Висновок щодо технічної можливості виділу частки із об`єкта нерухомого майна, та, крім іншого, 08.09.2021 року відповідачі у справі надали спільну заяву щодо того, що не заперечують з приводу виділення в окрему одиницю будівлі, яка належить [PERSON] . Разом з цим, згідно листа Суворовської районної адміністрації від 24.11.2021 року позивачу повідомлено, що присвоєння поштових адрес здійснюється у відповідності до ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Постанови КМУ від 07.07.2021 року № 690 «Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна» і що «…у райадміністрації відсутні правові підстави для розгляду звернення по суті» з причин відсутності договору про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідного рішення суду. Представник зазначає, що таким чином, позивач позбавлена можливості повноцінно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Вирішення питання в позасудовому порядку виявилось не можливим. На підставі викладеного представник позивача просить: виділити в натурі [PERSON] частину житлового будинку, що знаходить за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] , право власності на окремо виділений об`єкт нерухомості; припинити право спільної часткової власності [PERSON] , на частину житлового будинку; вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Після надходження та реєстрації зазначеної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою суду від 10 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам направлено ухвалу суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. На адресу суду за підписом представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів (а.с.75-97). Також, на адресу суду 13.06.2023 року (вх. № 16404) надійшли письмові пояснення щодо позову за підписом представника Пересипської (Суворовської) районної адміністрації ОМР Гарган Сергія, згідно поданих письмових пояснень представник третьої особи зазначив, що просить розгляд справи проводити за відсутності третьої особи за наявними матеріалами справи. Представник третьої особи також зазначив, що за наявності будь-якого з передбачених чинним законодавством документів щодо поділу майна між співвласниками об`єкту нерухомого майна, або виділу частки об`єкту нерухомого майна Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради за зверненням власника/власників такого об`єкту нерухомого майна розглядатиме питання про надання/зміну адреси такого об`єкту/об`єктів нерухомого майна (а.с.100-103). В подальшому, 29.06.2023 року (вх. № 18031) на адресу суду надійшло клопотання/заява представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів (а.с.107-109). Також, 11.07.2023 року (вх. № 19285) клопотання про приєднання доказів (а.с.111-124). Також, 25.07.2023 року (вх. № 20662) про долучення доказів (а.с.137-153). В подальшому, на адресу суду 15.09.2023 року (вх. № 26015) надійшло клопотання представника третьої особи про зміну назви юридичної особи (а.с.179-185). Також, 13.10.2023 року (вх. № 29623) від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів направлення сторонам у справі судових повісток (а.с.186-196). Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року підготовче провадження по цивільній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.212-213). Чергове судове засідання у справі призначено на 15 травня 2024 року. Представник позивача [PERSON] адвокат Саінчук Аріадна Олександрівна надала суду заяву про можливість слухання справи за її відсутності, згідно якої зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.57 том №2). Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем проживання, на адресу суду, протягом розгляду справи були повернуті поштовій конверти з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім іншого, судом були направлені відповідачам смс-повідомлення про виклик до суду, згідно роздруківок з комп`ютерної програми документообігу загальних судів, відповідача смс-повідомлення не отримали. Разом з цим, раніше, (а.с.69-74 том №1) відповідачі отримали копію позову з датками та ухвалу про відкриття провадження, відзиву на позовну заяву або заперечень щодо позову не висловили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Пересипська районна адміністрація Одеської міської ради, про час та місце слухання справи повідомлена (а.с.56), представник до суду не з`явився, не повідомив про причини не явки. Через систему «Електронний суд» на адресу суду 13.06.2023 року (вх. № 16404) надійшли пояснення за підписом представника [PERSON] . Згідно поданих пояснень представник зазначив, що позивач в 2021 році зверталась до адміністрації з приводу підготовки розпорядження про надання адреси об`єкти нерухомого майна, утвореному в результаті виділу частки з об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В поясненнях вказано, що у зв`язку з ненаданням позивачем повного пакету документів адміністрація відмовила у розгляді звернення. Разом з цим, у листі зазначено, що за наявності будь-якого з передбачених чинним законодавством документів щодо поділу між співвласниками об`єкту нерухомого майна, або виділу частки об`єкту нерухомого майна Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради за зверненням власника/власників такого об`єкту нерухомого майна розглядатиме питання про надання/зміну адреси такого об`єкту/об`єктів нерухомого майна. З урахуванням викладеного представник зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, та не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.100-103 том №1). Таким чином, судом встановлено, що сторони про слухання справи повідомлені, представник позивача та представник третьої особи звернулись із заявами про слухання справи за їх відсутності, представник позивача просила позов задовольнити. Відповідачі про час та місце слухання справи повідомлялись неодноразово у встановленому законом порядку, не висловили думки щодо заявлених позовних вимог, не надали відзиву або заперечень проти позову, а відтак, підстав для відкладення слухання справи передбачених ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Ухвалою суду від 15.05.2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази надані стороною позивача на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Звертаючись до суду з позовними вимогами про виділення об`єкту нерухомого майна в самостійний об`єкт, визнання права власності на виділений об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності позивач зазначила, що є власником 1/2 частки житлового будинку на праві спільної часткової власності, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі мирової угоди, затвердженої Суворовським районним судом м. Одеси від 22.05.2019 року, ухвали від 15.07.2019 року у цивільній справі № 523/6922/19, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 266722558 від 21.07.2021 р. Судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси 15 липня 2019 року у справі (№ 523/6922/19) за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було затверджено мирову угоду відповідно до п. 6 якої: [PERSON] визнана власником 1/2 об`єкта (з урахуванням того, що [PERSON] вже являлась власником частини будинку). Водночас, відповідно до п. 7 зазначеної мирової угоди. [PERSON] визнаний таким, що втратив право користування цим житловим будинком. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини домоволодіння в цілому: форма власності «приватна», вид спільної власності «спільна часткова» (а.с.35) Судом також встановлено, що відповідачі у справі є власниками 1/2 частини домоволодіння, які, в свою чергу, набули права власності на свої частки в домоволодінні в порядку спадкування за законом. Так, згідно матеріалів справи відповідачі були спадкоємцями першої черги [PERSON] (батько), який помер [INFO] , і, за своє життя набув право власності на частини домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Першою одеською державною нотаріальною конторою 26.06.1987 р. за реєстром № 4-1451, зареєстрованому в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та РОН 26.05.2006 р. [PERSON] - донька померлого [PERSON] , яка є власником 1/12 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстави виникнення право власності: свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Романовою В.В. [PERSON] - син померлого [PERSON] , який є власником 1/12 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстави виникнення право власності: свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Романовою В.В. [PERSON] - донька померлого [PERSON] , яка є власником 1/12 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстави виникнення право власності: свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Романовою В.В. [PERSON] - син померлого [PERSON] , який є власником 1/12 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстави виникнення право власності: свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Романовою В.В. [PERSON] - син померлого [PERSON] , який є власником 1/12 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстави виникнення право власності: свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Романовою В.В. [PERSON] - донька померлого [PERSON] , яка є власником 1/12 частки житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підстави виникнення право власності: свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006 р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Романовою В.В. Таким чином, з 29.08.2006 року Відповідачі є власниками 1/2 частини домоволодіння в цілому. кожен з яких має на праві власності частку 1/12 (а.с.31-34). При цьому, Позивач є власником іншої 1/2 частини домоволодіння в цілому. \~ \~ \~ \~Згідно заяви (а.с.30 том №1) відповідачі у справі які є співвласниками частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , не заперечують проти виділення в окрему одиницю будівлі, яка належить на праві власності позивачу [PERSON] . Судом досліджується висновок від 19.03.2021 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки із об`єкта нерухомого майна в [ADDRESS] . З висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки із об`єкта нерухомого майна в [ADDRESS] від 19.03.2021 року вбачається, що частка об`єкту нерухомого майна, належить [PERSON] складається із: житлового будинку літ. А житлового будинку, загальною площею 27,0 кв.м., житловою 12,0 кв.м., а саме: 1-1 веранда площею 5,1 кв.м., 1-2 коридор площею 9,9 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 12,0 кв.м., надвірних споруд: літ. Е вбиральні, І мостіння, № 1,5 огорожі. За технічними показниками частка об`єкту нерухомого майна, відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі в окремий об`єкт з присвоєнням адреси. До висновку надано схему виділу (а.с.57-58,59 том №1) Згідно листа КП «ПРАВО» Одеської міської ради від 31.05.2023 року № 191 комунальним підприємством розглянуто запит від 26.05.2023 року № 2/26-05/23 про резервування або визначення відповідності об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , згідно якого зазначено, що на замовлення від 23.09.2021 року № 1037 [PERSON] комунальним підприємством було виготовлено довідку з Адресного реєстру місті Одеси від 30.09.2021 року № 386082 про резервування житловому будинку адреси: [ADDRESS] (а.с.83,109 том №1). Судом встановлено, що позивач зверталась до Пересипської (Суворовської) районної адміністрації Одеської міської ради із заявою про можливість видачі відповідного розпорядження про присвоєння адреси об`єкту нерухомості, утвореному в результаті виділу частки з об`єкту нерухомості, розташованому за адресою: [ADDRESS] . В подальшому третя особа надала Позивачу лист від 24.11.2021 р. № М-1414 на заяву, згідно якої позивача було повідомлено, що присвоєння поштових адрес здійснюється у відповідності до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 р. № 690 Про затвердження Порядку присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майні і що у райадміністрації відсутні правові підстави для розгляду звернення по суті з причини відсутності договору про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідного рішення суду. Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник), та навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні За приписами положення ст. 364-367 ЦК України, існують дві форми виділу (поділу) частки у спільній частковій власності - позасудова, а саме шляхом укладення нотаріального посвідченого договору, а також судова, а саме звернення до суду з позовом про виділ у натурі частки із майна, що є спільній частковій власності. Судом встановлено, відповідно до заяви відповідачів, що останні не заперечують проти виділення в окрему одиницю будівлі, яка належить [PERSON] та складає 1/2 частини житлового будинку, водночас, закон вимагає укладання саме відповідного договору між сторонами, при чому в нотаріальній формі, втім, такий договір сторонами укладено так і не було. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч.1,2 статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Враховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, судом встановлено, що позивач не порушує, частки інших співвласників в спільній частковій власності має окремий вихід. Відповідно до ч. 1,3 ст. 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358 ,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Положеннями п.1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N 55, (надалі - Інструкція), встановлено, що Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). Пунктом 3.3. Інструкції встановлено, що за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Згідно висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 19.12.2018 року у справі № 1301/362/2012 системний аналіз статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Таким чином, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно з ч. 3 ст. 364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Слід звернути увагу на практику розгляду справ про поділ житлового будинку Верховним судом України, з метою забезпечення правильного і однозначного застосування судом норм матеріального права, які регулюють даний спір, зокрема. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Крім того, в абз.4 п. 7 та п. 8 вказаної Постанови роз`яснено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Також, згідно з п. 6 Постанови, при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній стороні може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом. З огляду на зазначене, враховуючи обставини встановлені в ході розгляді справи, докази надані на підтвердження обставин позову, суд дійшов висновку про можливість виділення в натурі позивачу частини домоволодіння з припиненням її права спільної часткової власності на це майно. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України). Згідно п. 1.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 року, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. З урахуванням викладеного та відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки із об`єкта нерухомого майна в [ADDRESS] від 19.03.2021 р., який складено ПП Офіс БТІ, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на зазначене, враховуючи обставини встановлені в ході розгляді справи, докази надані на підтвердження позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість виділення в натурі позивачу частини домоволодіння з припиненням її права спільної часткової власності на це майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved