Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

24.01.2024 [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: - стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,0 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття, -стягнути з [PERSON] на своє утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Як підставу позову зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 04.12.2021. В шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин з серпня 2022 року проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач декілька раз відвідав дочку, систематично та в достатній мірі коштів на утримання дитини не надає. Щомісячно на доньку вона витрачає приблизно 10000,0 гривень. У вказану суму входить придбання памперсів, дитяче харчування належної якості, засобів та догляду за дитиною, серветок, одягу для дитини, забезпечення її розвиваючими іграшками, та інше. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання до досягнення донькою трьох річного віку, він офіційно не працевлаштований, однак своїми батьками задіяний до аграрного бізнесу, працює на тракторі, комбайні та виконує іншу роботу, за яку отримує значні суми коштів. Інших утриманців відповідач не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі\~5000,0 гривень щомісяця на дитину до\~досягнення донькою повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання до досягнення донькою трирічного віку в розмірі 3000,0 гривень щомісячно. 27.02.2024 ухвалою суду провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 20.03.2024 на адресу суду від представника відповідача, адвоката Ващишиної О. В., надійшов відзив на позовну заяву, за яким відповідач позов визнає частково. Зазначила, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. На цей час відповідач навчається у коледжі Львівського НУП на денній платній формі навчання, є студентом третього курсу, без отримання стипендії. Крім цього, відповідач часто хворіє, має діагноз «бронхіальна астма ступеня 1, алергійний риніт», перебуває на обліку у лікаря терапевта. Доходи у [PERSON] у 2023 році відсутні. Тобто, наведене спростовує твердження позивача про те, що відповідач є працездатним та отримує дохід. При цьому, позивачкою не надано доказів на підтвердження своєї позиції. Відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 2563,0 гривень щомісячно на дитину до її повноліття. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до виповнення дитиною трирічного віку, просить врахувати, що головною умовою присудження аліментів є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині, яка проживає з дитиною до досягнення нею трирічного віку. Просить врахувати його стан здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Крім того, враховуючи відсутність щомісячного доходу, неможливість у зв`язку з відсутністю відповідної спеціальності, та за наявності захворювань, що потребують постійного та тривалого лікування, які ускладнюють можливість відповідача працевлаштуватись на роботу, оплата за яку дозволяла б сплачувати заявлені аліменти, відповідач не має можливості сплачувати зазначені позивачкою аліменти на утримання дружини. Не заперечує щодо стягнення з нього на утримання позивачки аліментів в розмірі 1/10 частини прожиткового мінімуму для працездатних осіб до досягнення донькою трирічного віку. У судове засідання позивач не з`явилась, надіславши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові. Представник відповідача-адвокат Ващишина О. В. у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала частково, не заперечувала щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2563,0 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку, оскільки відповідач не працює, навчається на третьому курсі коледжу Львівського НУП, часто хворіє, має діагноз «бронхіальна астма ступеня 1, алергійний риніт», перебуває на обліку у лікаря терапевта. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, позиції сторін, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що з 04.12.2021\~сторони перебували\~у шлюбі,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) /а. с. 6/. \~ \~ \~ \~ [INFO] у сторін\~народилась донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22.06.2022 Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) /а. с. 5/. Відповідно до Витягу щодо зареєстрованих у житловому будинку осіб, позивач та малолітня дитина зареєстровані за адресою: [ADDRESS] /а. с. 7/. Довідкою від 01.03.2024 підтверджено, що [PERSON] є студентом 3 курсу, денної платної форми навчання без отримання стипендії, на спеціальності Агрономія (освітній ступінь бакалавр) ВСП «Івано-Франківський фаховий коледж Львівського НУП» з 01.09.2021 до 30.06.2024 (а. с.30). Згідно відомостям з Державного реєстру фізичних-осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, у [PERSON] доходи відсутні (а. с. 31). Відповідно до копії консультаційного висновку спеціаліста КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» у [PERSON] встановлено діагноз «бронхіальна астма ступінь 1, інтермітрочний перебіг ЛН-О, алергійний риніт» (а. с.33). Відповідно до довідки від 12.02.2024 № 185, виданої лікарем терапевтом КНП «Галицький центр первинної медично-санітарної допомоги» [PERSON] встановлено діагноз «бронхіальна астма, інтермітрочний перебіг, алергійний риніт» (а. с. 34). Згідно виписці з медичної карти хворого № 1060 [PERSON] направлявся в стаціонар 28.02.2024 до 06.03.2024 з діагнозом бронхіальна астма, алергічний реніт, гіпертонічна хвороба І ступеня, ризик 2 (помірний) (а. с 35). Положеннями\~статті 51 Конституції України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1\~ст. 184 СК України). При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 Сімейного кодексу України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Отже, при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину, відсутність у відповідача сталого доходу, а також неподання позивачем інших доказів на підтвердження заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000,0 гривень на дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно статті 84 СК України "Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини", ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень\~ст. 84 Сімейного Кодексу України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу, а також поганого стану здоров`я. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін. Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, та враховуючи той факт, що відповідач довів та обґрунтував свою неспроможність сплачувати аліменти на дружину у запропонованому позивачем розмірі, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку та потребує постійного материнського догляду,\~а також з\~можливостей відповідача, зокрема, його працездатності,\~який офіційно\~не працевлаштований,\~однак може\~надавати матеріальну\~допомогу на\~утримання дружини\~(як\~такий,\~що має\~молодий вік\~та можливість\~навчатися на\~платній основі)\~та наявність\~у останнього\~захворювань, що унеможливлюють у повній мірі сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 300 грн щомісячно, суд вважає можливим задовольнити вимоги в цій частини у розмірі 1000,0 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, що ґрунтується\~на наявних\~у матеріалах\~доказах. Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає такий розмір аліментів достатнім та таким, що не поставить мати з дитиною, а також відповідача, у скрутне матеріальне становище. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial