Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

22.03.2024 року ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області подало до Березівського районного суду Одеської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача переплату пенсії в сумі 11909,85 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області перебуває [PERSON] [INFO] , який отримує пенсію по інвалідності, згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 18.08.2023 року [PERSON] звернувся до управління із заявою про призначення пенсії як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. До заяви надано виписку з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 216164 від 22.05.2023, згідно якої [PERSON] визнано інвалідом третьої групи з 17.05.2023. Рішенням від 25.08.2023 [PERSON] призначено пенсію з 17.05.2023 року як особі з інвалідністю III групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058. Пунктом 2 статті 45 Закону передбачено, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У зв`язку з тим, що за заявою від 18.08.2023 пенсію призначено з дня встановлення інвалідності 17.05.2023, що є порушенням вимог статті 45 Закону, виникла переплата в розмірі 11909,85 грн. за період з 17.05.2023 по 17.08.2023 та прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 24.01.2024 №204. Відтак, після встановлення обставин, у Головного управління виникло право вимагати повернення безпідставно набутого майна на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України, а саме надміру виплачені суми пенсійних виплат за період з 17.05.2023 по 17.08.2023 року у розмірі 11909,85 грн. Ухвалою суду від 02.04.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав 12.04.2024 року до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається з розписки, причин неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, який отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058). Згідно акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 216164 від 22.05.2023, [PERSON] визнано інвалідом третьої групи з 17.05.2023. 18.08.2023 року [PERSON] звернувся до Управління пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок загального захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Рішенням від 25.08.2023 року заявнику призначено пенсію з 17.05.2023 року як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок загального захворювання, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву опрацьовано та правильність прийнятого рішення затверджено спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Пунктом 2 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У зв`язку з тим, що за заявою від 18.08.2023 пенсію призначено з дня встановлення інвалідності 17.05.2023, виникла переплата в розмірі 11909,85 грн. за період з 17.05.2023 по 17.08.2023 та прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 24.01.2024 № 204. [PERSON] надіслано лист від 29.01.2024 № 1500-0504-8/14852, в якому запропоновано надати згоду на утримання переплати або внести суму переплати пенсії добровільно на рахунок Пенсійного фонду України. Зв`язатися по телефону (т. [NUMBER] ) з пенсіонером не вдалося. На теперішній час кошти на рахунок Пенсійного фонду України не надходили. Утримання з пенсії не проводилось у зв`язку з відсутністю згоди пенсіонера на утримання переплати. Позивач, на підставі ст. 1212 ЦК України, вважає безпідставно набутою відповідачем та такою, що підлягає поверненню пенсію, отриману в розмірі 11909,85 грн. за період з 17.05.2023 по 17.08.2023. Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо повернення набутої пенсії за відсутності правової підстави. Вирішуючи цей спір, суд виходить з таких мотивів та норм права. Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне і пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналась або могла дізнатись про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому, у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Такий правовий висновок щодо застосування статті 1215 ЦК України викладений в постановах Верховного Суду України, зокрема, в: Постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13; Постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2018 року у справі № 174/404/16-ц, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц.Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заявлені ним позовні вимоги з вищенаведених законодавчо встановлених підстав обґрунтовує лише набуттям майна за відсутністю правової підстави. При цьому судом відзначається, що позивачем не надано до суду доказів зловживань з боку відповідача, які б доводили його недобросовісність під час нарахування розміру пенсії та безпідставність отриманих грошових коштів, за період з 17.05.2023 року по 17.08.2023 року. Разом з тим, позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії. Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку управління, так і зловживань (недобросовісності) [PERSON] , що призвели до безпідставної виплати йому пенсії, позивач суду не надав. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді переплаченої суми пенсії необхідно відмовити за їх недоведеністю. Щодо судових витрат, то такі у цій справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем. Оскільки в позові відмовлено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed