Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Представник позивачки адвокат Зощенко В.В. в інтересах позивачки звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що в період з 14 жовтня 2006 року по 25 червня 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25.06.2008 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу сторони шлюбні відносини не припинили і фактично продовжили проживати однією сім`єю, не перебуваючи у шлюбі між собою за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народився син [PERSON] . Підставою для звернення до суду позивачки стало рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 10.05.2023 року яким місце проживання малолітнього сина [PERSON] було визначено з батьком [PERSON] . Дане рішення не оскаржувала та погодилась з ним. Проте, відповідач не займається вихованням, утриманням сина, не цікавиться його здоров`ям, життям, інтересами. Відповідач постійно залишає сина без догляду зі своєї сторони на декілька діб. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просять задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Переверзєв О.О. у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач позов визнав. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників\~судового процесу,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд дійшов\~наступного висновку.\~ Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , батьками є: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] народився [PERSON] , батьками є: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). Заочним рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 10.05.2023 року позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини задоволено та визначено місце проживання сина - [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Позивачка обгрунтовує вимоги тим, що, постійна відсутність відповідача та не бажання спілкуватися з дитиною, викликають постійні проблеми та незручності, які негативно впливають на можливість неповнолітньої дитини реалізувати свої права. Згідно висновку органу опіки та піклування Коропської селищної ради про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] затвердженого рішенням виконавчим комітетом Коропської селищної ради Чернігівської області від 16.02.2024 року за № 140, встановлено, що мати дитини [PERSON] сама займається доглядом за станом здоров`я [PERSON] та утриманням сина. Згідно наданих документів [PERSON] , є фізичною особою підприємцем. Має стабільний дохід. Зареєстрована за адресою: [ADDRESS] у будинку її батьків. [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася. Скарг від жителів смт. Короп відносно [PERSON] не надходило. У присутності матері заслухана думка малолітньої дитини [PERSON] щодо визначення його місця проживання. [PERSON] пояснив, що хоче проживати з матір`ю, оскільки батько майже не приділяє йому уваги, він може не проживати вдома по декілька днів. Дитина часто хворіє. Лікуванням сина та доглядом займається [PERSON] . [PERSON] пояснив, що з мамою йому добре, спокійно. Згідно характеристики класного керівника [PERSON] , [PERSON] до школи завжди приходить охайно одягнений, гарно володіє навичками самообслуговування. Дитина відповідальна, старанна. Мати дитини систематично відвідує школу, цікавиться психоемоційним станом сина, його самопочуттям, стосунками дитини з однолітками, тому орган опіки та піклування Коропської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] . Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Таким чином позовні вимоги про встановлення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю підлягають задоволенню.

Outcome: approved