Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовну заяву, мотивує тим, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С.вчинено виконавчий напис №34347, про стягнення з неї в користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», правонаступника ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором в розмірі 8408,67 грн. Вважає, що приватний нотаріус при вчинені виконавчого напису не переконався у безспірності заборгованості, не витребував належного розрахунку заборгованості, а тому порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» при вчиненні такого напису. На підставі наведеного, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №34347 від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., яким запропоновано стягнути на користь відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8408,67 грн. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від третіх осіб на адресу суду письмових пояснень не надходило. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без його участі не надходило. Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв на адресу суду про розгляд справи без їх участі не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С.вчинено виконавчий напис №34347, про стягнення з [PERSON] в користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», правонаступника ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором №005-02510-110613\~від 11.06.2013\~року за період з 11.08.2020 року по 17.08.2020 року в розмірі 8408,67 грн., що складається з заборгованості\~за сумою\~кредиту \~5909,28\~грн.,\~простроченої заборгованості\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~ 3639,89\~грн.\~та плати\~за вчинення\~виконавчого напису\~ 500\~грн.(а.с. 26 зворот). Виконавче провадження №63714943, відкрите на підставі оспорюваного виконавчого напису, перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. (а.с. 27 зворот). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках та порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»), під час якої нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Разом з тим, судовими рішеннями визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», тому договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17. Таким чином, для вчинення виконавчого напису нотаріуса стягувачу необхідно було надати оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Крім того, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. У спірних правовідносинах судом встановлено, що позивач не погоджується з сумою заборгованості, яка виникла за неналежне виконання умов кредитного договору №005-02510-110613 від 11.06.2013 року, при цьому, відповідачем взагалі не надано розрахунок заборгованості, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, що викликає сумнів у підставності суми у ньому зазначеної. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом Гораєм О.С. виконавчого напису у боржника [PERSON] не була підтверджена належними доказами наявність безспірної заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковою умовою для його вчинення . Виходячи із вищевикладеного, виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глави 16 розділу ІІ Порядку, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Разом з тим, на підставі вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 05.04.2024 року позивач уклала договір №927 про надання правничої допомоги з адвокатом Цокало Т.М. відповідно до умов якого адвокат зобов`язуються надати послуги клієнту за винагороду. Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1 від 17.04.2024 року розмір понесених [PERSON] витрат становить 7000 грн. (а.с. 22-24, 30 зворот - 31). У акті приймання-передачі наданої правової допомоги №1 від 17.04.2024 року, які саме роботи виконала адвокат Цокало Т.М: складання заяви про забезпечення позову 1000 грн., складання позовної заяви 6000 грн. (а.с. 30 зворот 31). Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 7000 грн., суд вважає, співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Outcome: approved