Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі ДП «ВК «Краснолиманська») про стягнення заборгованості по заробітній платі. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 31.08.1995 по 14.11.2023, звільнений на підставі ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію. \~ \~ \~ \~З моменту звільнення до пред`явлення позову до суду з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі та всіх сум, що належали йому при звільненні (а.с.1-3). Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.18). \~ \~ \~ \~У встановлений судом строк через систему «Електронний суд» відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з оплати праці за період: грудень 2019 року квітень 2020 року, січень 2021 року квітень 2021 року, березень 2022 року квітень 2022 року, листопад 2023 року визнав у розмірі 143\~853,82 грн після утримання обов`язкових податків та зборів (в суму заборгованості входить 48\~233,38 грн компенсація за невикористані дні відпустки, 26\~953,82 грн одноразова вихідна допомога при звільненні на пенсію), що підтверджується довідкою № 01/11-80/8 від 19.04.2024, наданою згідно з ухвалою суду про витребування доказів. \~ \~ \~ \~На думку відповідача, виплата одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію є додатковою гарантією позивача та не відноситься до фонду оплати праці, не відноситься до предмета спору, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Крім того, пунктом 8.10 Колективного договору визначено, що одноразова допомога при звільненні на пенсію виплачується за рахунок засобів прибутку підприємства. Згідно зі звітом про фінансові результати ДП «ВК «Краснолиманська» на 2023 рік у відповідача відсутній прибуток за цей період. Отже, одноразова допомога у зв`язку з виходом на пенсію не відноситься до обов`язкових виплат при звільненні, а відноситься до додаткових гарантій (соціальної пільги). \~ \~ \~ \~Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати у розмірі 116\~900 грн без відрахування з цієї суми обов`язкових до сплати сум податків та зборів, в іншій частині позовних вимог просив відмовити (а.с.23-25). Проаналізувавши позовні вимоги і заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, оцінивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих сторонами письмових доказів, суд доходить наступних висновків. Позивач перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська» з 31.08.1995 по 15.05.1996 та з 22.12.1997 по 14.11.2023, працюючи гірничим майстром підземним на період виробничої практики, учнем гірника очисного забою І розряду підземним з повним робочим днем в шахті, гірником очисного забою 5, 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, заступником начальника дільниці підземним з повним підземним робочим днем в шахті, звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію за віком (а.с.9-10). Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором. Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч.2 ст.116 ЦПК України). Згідно з довідкою ДП «ВК «Краснолиманська» № 01/11-80/8 від 19.04.2024 ДП «ВК «Краснолиманська» має перед [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати за грудень 2019 року квітень 2020 року, квітень 2021 року серпень 2021 року, березень 2022 року квітень 2022 року, листопад 2023 року в сумі 143853,82 грн (у тому числі 48233,38 грн компенсація за невикористану відпустку, 26953,82 грн виплата на пенсію). Суми заборгованості з виплати заробітної плати вказані після утримання обов`язкових податків та зборів (а.с.29). Сума одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком включена до довідки відповідача про заборгованість, яку останній визнає перед позивачем. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача не тільки заборгованість по заробітній платі, але й заборгованість з усіх сум, що належали йому при звільненні. За таких обставин, суд доходить висновку, що право позивача на отримання заробітної плати було порушено відповідачем і підлягає захисту судом шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі за період: грудень 2019 року квітень 2020 року, квітень 2021 року серпень 2021 року, березень 2022 року квітень 2022 року, листопад 2023 року в сумі 143853,82 грн (у тому числі 48233,38 грн компенсація за невикористану відпустку, 26953,82 грн виплата на пенсію). У відповідності до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про присудження працівникові виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах заробітної плати за один місяць - березень 2022 року в сумі 15133,90 грн. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі задоволених позовних вимог в сумі 1150,83 грн (143853,82 х 1% х 0,8). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.47, 94, 115, 116 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved