Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Апостолове Апостолівський район Дніпропетровська область, актовий запис про народження № 182 від 11 жовтня 2019 року, який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Апостолівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 61. Від шлюбу мають спільну дитину : сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 11.10.2019 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Але спільне життя у них з відповідачем [PERSON] не склалося, з травня місяця 2020 року вони припинили шлюбні відносини, з того часу вони проживають окремо. Згідно рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, 18 грудня 2020 року шлюб між ними було розірвано. Окрім цього, відповідно до рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2020 року. Рішення суду набрало законної сили 15.10.2020 року, з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 /4 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.08.2020 року, до досягнення дитиною повноліття. Виданий виконавчий лист, відкрито виконавче провадження. 03 листопада 2022 року позивач уклала шлюб, з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районні Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис за № 153. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружини - [PERSON] . З моменту припинення спільного проживання, з травня місяця 2020 року відповідач [PERSON] проживає окремо, за даний час жодного разу не намагався спілкуватися з сином, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та не надає, має заборгованість по сплаті аліментів, жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його умовами проживання, фізичним і духовним розвитком, станом його здоров`я. Її син [PERSON] проживає разом з нею. Внаслідок систематичного невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків виникла необхідність захисту інтересів дитини шляхом позбавлення батьківських прав його батька [PERSON] . Позивач та представник позивача адвокат Яковченко В.І. в судове засідання не з`явились, надали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, в разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. Повноважний представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину іі дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний тa моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він): - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судом, що 30.07.2019 року позивач та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Апостолівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 61. Відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 11.10.2019 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області народився син - [PERSON] , [INFO] , батьками записані позивач та відповідач [PERSON] . Згідно копії рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, Справа № 171/ 1901/ 20 - 18 грудня 2020 року шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 30.07.2019 року Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 61- було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 18.01.2021 року. Згідно копії рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2020 року. Рішення суду набрало законної сили 15.10.2020 року, з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 /4 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.08.2020 року, до досягнення дитиною повноліття. Виданий виконавчий лист. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб встановлено, що 03 листопада 2022 року вона уклала шлюб, з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районні Дніпропетровської області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис за № 153. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружини - [PERSON] . Відповідно до довідки № 4718 від 14.12.2023 року видана виконавчим комітетом Апостолівської міської ради центр надання адміністративних послуг, встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матірью за адресою : [ADDRESS] . Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно висновку служби у справах дітей при виконавчому комітеті Апостолівської міської ради № 31 від 15.03.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітнього сина, служба вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує покладених на нього ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо піклування про здоров`я свого малолітнього сина його фізичний, духовний та моральний розвиток. Крім того відповідач не забезпечується необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав і за наведених обставин таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найвищім інтересам дитини. За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved