Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

19 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що з 08 грудня 2008 року був прийнятий прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем до ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська -Західна-1». 08.02.2009 року був переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; 01.11.2009 року був звільнений; 16 травня 2011 року позивач був прийнятий прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське»; 01.07.2012 року був переведений машиністом гірничо-виїмкових машин підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті; 18.03.2015 року був звільнений. Позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» правонаступником якої є відповідач по справі Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське». За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. П.\~6.\~акту розслідування\~нещасного випадку\~форми Н-5\~встановлено,\~що нещасний випадок є пов`язаним з виробництвом. Згідно довідки\~Медико-соціальної\~експертної комісії\~від 24\~квітня 2013\~року серії\~10 ААА № 131762 позивачу первинно встановлено 20% втрати працездатності. Згідно довідки\~Медико-соціальної\~експертної комісії\~від 30\~березня 2022\~року серії\~12 ААА № 106664\~позивачу повторно\~безстроково встановлено\~20%\~втрати працездатності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується\~епікризом із\~історії хвороби\~№11967/1403,\~та епікризом з історії хвороби №344. Відповідно до\~епікризу з\~історії хвороби\~№344\~позивач має\~скарги на\~біль у\~ділянці правої ноги, правого г/стопного суглобу, порушення функції опори пересування. У зв`язку\~з вказаною\~травмою порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та\~біль,\~обґрунтовані важкістю\~самопочуття та\~особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на \~душевному \~та \~фізичному \~станах.\~ На\~ даний час його\~самопочуття не\~поліпшується,\~негативні зміни\~у його\~житті є\~незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть \~не \~викликати \~переживання,\~ страждання, стрес, депресію. Ушкодження має негативний вплив не лише на працездатність позивача,\~а й\~загалом на\~можливість організовувати\~своє життя.\~Ця набута,\~внаслідок виробничої травми,\~вада нагадує\~про себе\~позивачу щохвилини\~та створює\~для нього постійний безперервний дискомфорт. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується епікризом від 27.10.2015р. (копія додається). Відповідно до епікризу від 27.10.2015р. позивач має скарги на біль, обмеження рухів в правому колінному суглобі. У зв`язку\~з вказаною\~травмою порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та\~біль,\~обґрунтовані важкістю\~самопочуття та\~особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на \~душевному \~та \~фізичному \~станах.\~ На\~ даний час його\~самопочуття не\~поліпшується,\~негативні зміни\~у його\~житті є\~незворотними, усвідомлення чого,\~завдає йому\~душевного болю\~та страждань.\~Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Ушкодження має\~негативний вплив не лише\~на працездатність позивача,\~а й\~ загалом на можливість\~організовувати своє\~життя.\~Ця набута,\~внаслідок виробничої\~травми, вада нагадує про себе позивачу щохвилини та створює для нього постійний безперервний дискомфорт. Отже,\~факт моральних\~страждань є\~очевидним і\~не потребує\~доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього травми. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 245 000 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходить з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, тяжкості захворювань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійних захворювань, а також незворотності значного погіршення стану здоров`я. 19 квітня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 22 квітня 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву 24.04.2024 року, що підтверджується супровідним листом на а.с. 24. Відзив на позовну заяву відповідачем не надано. З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 08 грудня 2008 року був прийнятий прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем до ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська -Західна-1». 08.02.2009 року був переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; 01.11.2009 року був звільнений; 16 травня 2011 року позивач був прийнятий прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське»; 01.07.2012 року був переведений машиністом гірничо-виїмкових машин підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті; 18.03.2015 року був звільнений, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 7-11). За час роботи на підприємстві відповідача з позивачем стався нещасний випадок. П. 6 актом про нещасний випадок форми Н-1 від 27 грудня 2012 року, а саме: 24.12.2012\~року о\~18\~годині 05\~хвилин у\~3\~зміну начальних\~дільниці ПР-3\~ [PERSON] \~видав наряд\~ланці прохідників\~дільниці ПР-3:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і МГВМ [PERSON] на проведення 1-го південного конвеєрного штреку блоку 1, в об`ємі 1,6 метрів та кріплення 2-х рам. Перед початком зміни\~гірничий майстер\~ [PERSON] \~провів інструктаж\~про вимір\~газу, правила пересування по гірничим виробленням, технології робіт, паспортам кріплення.\~Безпечне ведення\~робіт під\~час зміни\~забезпечував гірничий\~майстер ділянки ПР-3 [PERSON] .. Спустившись у шахту, ланка прохідників попрямувала на місце виконання виробничого завдання\~ забій\~1\~південного конвеєрного\~штреку блоку\~1,\~куди вони прибули о 20 годині 00 хвилин і прийнялись до виконання наряду. Після вирубки комбайном 2П-110-01 на 1-ю раму \~і \~кріплення \~рами \~арочного \~кріплення \~ [PERSON] \~приступив до\~проведення гірничого\~вироблення комбайном\~2П-110\~на 2-гу\~раму. Після вирубки комбайном на 1-метр [PERSON] почав виконувати вирубку виконавчим органом комбайну під ліву стійку метало арочного кріплення, знаходячись на стрілці виконавчого органу комбайна. Під час вирубки виконавчим органом комбайну 2П-110-01 під ліву стійку метало арочного кріплення о 22 годині 55 хвилин від купи вибою відколовся шматок породи розміром \~0,6х0,8х0,3\~ м.\~ та вдарив [PERSON] \~по правій\~нозі.\~ [PERSON] \~який виконував\~роботи по\~розробці негабариту, знаходячись біля магнітної станції комбайну 2П-110-01, почув крик потерпілого, зняв напругу з комбайну. Після чого, сумісно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали потерпілому першу допомогу та супроводили травмованого\~на ВПС-1,\~де потерпілого\~видали на\~«гору» і\~перевезли до поверхневого медпункту\~на проммайданчику\~головного стволу для\~надання медичної допомоги. П.\~6.\~акту розслідування\~нещасного випадку\~форми Н-5\~встановлено,\~що нещасний випадок є пов`язаним з виробництвом (а.с. 14-15). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30.03.2022 року серії 12ААА № 106664 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 20% (а.с. 16). Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Законом України Про охорону праці, а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Судом встановлено, що висновком МСЕК від 30.03.2022 року позивачу було встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково (а.с. 16). В зв`язку цим 19 квітня 2024 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв`язку з нещасним випадком позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 20% працездатності. Позивач тривалий час перебував на лікуванні (а.с. 17-18). Позивачу внаслідок\~професійного захворювання\~ була\~заподіяна моральна\~шкода,\~яка полягає\~в тому,\~що у зв`язку\~з вказаною\~травмою порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та\~біль,\~обґрунтовані важкістю\~самопочуття та\~особливостями лікування. Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з професійними захворюваннями згідно висновку МСЕК втрачена на 20 % безстроково. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000 грн. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Щодо стягнення на користь позивача суми відшкодування без відрахування з неї податків та інших обов`язкових платежів суд виходить з наступного. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, зокрема, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Правовий висновок про те, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми на відшкодування шкоди, завданої платнику податку внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, викладено також у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 264/5681/17, від 19 травня 2021 року у справі №180/377/20. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 400,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial