Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 17 вересня 2016 року. Мотивує заяву тим, що з відповідачем не проживає разом однією сім`єю та не веде спільне господарство з 2022 року, фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Шлюб розриває з тієї причини, що останнім часом відносини між ними погіршувались. Вони по різному ставляться до поняття сімейних цінностей, мають різні погляди на життя. Почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги втрачені. Наміру зберегти сім`ю не має, примирення неможливе. Спори щодо визначення місця проживання дитинни, та поділ майна між сторонами відсутні. Позивач в судове засідання не з`явилась. В поданій заяві просила проводити судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. В поданій до суду заяві, розгляд справи просив проводити за його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Виходячи з приписів ст. 43, ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків. 17 вересня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис 447, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 17 вересня 2016 року серії [NUMBER] (а.с. 44). Подружжя має спільного сина, а саме [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 травня 2019 року серії [NUMBER] (а.с. 5). Частинами 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків. При цьому позивач на примирення не згодна. Таким чином, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved