Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~12 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що він з відповідачкою є батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17 травня 2010 року у справі № 2-364/2010 у справі за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було присуджено стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частині на дитину з усіх видів його заробітку помісячно, починаючи з 04 січня 2010 року, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття. Станом на жовтень 2023 року заборгованість з аліментів відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Тиврівським ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) становить 428211,13 грн. Проте, у той період, коли він працював (був мобілізований) і отримував заробітну плату, державним виконавцем стягнення із його заробітної плати не здійснювалося, про що свідчить довідка № 1577 від 21 липня 2022 року, видана військовою частиною [NUMBER] . Він усвідомлює, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, даний розмір аліментів 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно на дитину, - що в грошовому еквіваленті становить 3576 грн. - є для нього на теперішній час непосильним тому, що він зараз не працює через те, що хворіє, що стверджується витягом з протоку 11-ї Регіональної ВЛК № 2895 від 18 серпня 2023 року у зв`язку з чим 29 серпня 2023 року йому встановлена інвалідність, що стверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 674122 від 29 серпня 2023 року. Доказом того, що він не працював з серпня 2022 року є довідка ОК-5 № 241 від 10 жовтня 2023 року. За період з 2021 року до вересня 2023 року позивач часто лікувався, що стверджується витягом з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії № 2895 від 18 серпня 2023 року, окрім того, був прооперований. Він не працює і за станом здоров`я не має змоги працювати, щоб отримувати додатковий дохід, тому він вважає, що може сплачувати аліменти на утримання доньки у частці від заробітку відповідно до ст.ст. 181-183 СК України в розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, позивач просив змінити розмір стягнення аліментів, присуджених рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17 травня 2010 року у справі № 2-364/2010 року і стягувати з нього на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у частці від заробітку в розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу, але неменше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до її повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 17 травня 2010 року у справі № 2-364/2010 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частині на дитину з усіх видів його заробітку помісячно, починаючи з 04 січня 2010 року, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним з дітей повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192\~СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 182 СК України). Відповідно до положень ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. ст. 12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що обставини, які наводить позивач в обґрунтування заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів. Суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для зменшення розміру аліментів. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів. Питання про розподіл судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed