Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (далі - ПрАТ «СК «Вусо», третя особа [PERSON] про стягнення страхового відшкодування про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [PERSON] 26.09.2023 о 08:08 год., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві на перехресті вулиці Куренівська та Скляренко, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків. [PERSON] та [PERSON] склали електронний Європротокол, яким визначили винуватця дорожньо-транспортної пригоди водія транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Вусо» (поліс №ЕР/216296097). Він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 27 534,83 грн., проте відповідачем було виплачено кошти в розмірі 11 626,37 грн. Просив стягнути з відповідача решту несплаченої суми у розмірі 15 908,46 грн. та судові витрати. 04.12.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник відповідача - адовокат Шилін В.А. подав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що відповідач виконав свій обов`язок перед [PERSON] в повному обсязі, в той же час, як останній не надав суду доказів, які б свідчили на користь доводів, зазначених у позовній заяві. Вважав позовну заяву безпідставною та надуманою, просив у її задоволенні відмовити в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] 26.09.2023 о 08:08 год., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві на перехресті вулиці Куренівська та Скляренко, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів. Дорожньо-транспортна пригода від 26.09.2023 між [PERSON] та [PERSON] зафіксована електронним Європротоколом № 3779745А4Е3 від 26.09.2023, згідно з яким винуватцем дорожньо-транспортної пригоди її учасники визнали [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , застрахована в ПрАТ «СК «Вусо» (поліс №ЕР/216296097), розмір франшизи складає 2 000 грн. Відповідно до висновку №659/10-23 від 16.10.2023, зробленим на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу складає 27 534,83 грн. Згідно зі звітом №36604 від 24.10.2023, зробленим на замовлення страховика, вартість відновлювального ремонту становить 13 852,67 грн. з урахуванням ПДВ. 26.10.2023 ПрАТ «СК «Вусо» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 11 626,37 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується квитанцією №36149140648 від 26.10.2023. 06.11.2023 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Вусо» з листом-претензією, у якому просив прийняти рішення про виплату різниці страхового відшкодування між виплаченими 11 626,37 грн. та нарахованими згідно з висновком №659/10-23 від 16.10.2023 27 534,83 грн. Листом від 14.11.2023 ПрАТ «СК «Вусо» повідомило про відсутність підстав для перерахунку розміру страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , відповідно до звіту від 24.10.2023 № 36604 складає 17 020,81 грн., а з урахуванням фізичного зносу, франшизи та ПДВ на запасні частини - 11 626,37 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Статтею 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Судом встановлено, що майнові збитки позивачу, завдані дорожньо-транспортною пригодою, завдані з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у відповідача. Загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача відповідно до розрахунку, зробленого на замовлення відповідача, становить 13 852,67 грн. Страхове відшкодування у розмірі 11 626,37 грн. (за вирахуванням розміру франшизи та суми ПДВ) позивачу сплатила ПрАТ «СК «Вусо», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Виплата була здійснена на підставі заяви позивача. Суд зазначає, що позивач, звернувшись до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, фактично погодився з розміром страхового відшкодування, нарахованим страховиком. Враховуючи, що страховиком у встановлений п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, вчинив дії для визначення розміру збитків, то у позивача не виникло права самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. Крім того, суд звертає увагу на те, що [PERSON] не надав доказів того, що виплачена сума страхового відшкодування не покрила фактичну вартість ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] . Так само, позивач не надав суду доказів на підтвердження проведення ремонтних робіт установою, яка є платником ПДВ, що слугувало б підставою для виплати відповідачем [PERSON] суми ПДВ, нарахованої на вартість запасних частин. Суд також вважає, що лише наявність документів, які б підтвердили фактичну вартість відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , надали би суду підстави вважати, що сума страхового відшкодування не покриває матеріальний збиток, завданий позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням вимого законодавства. За таких обставин суд вважає необґрунтованими доводи [PERSON] . При цьому у суду відсутній обов`язок вважати доведеними та встановленими ті обставини, про які стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог. Щодо судових витрат на правничу (правову) допомогу відповідача у розмірі 8 000 грн. суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених відповідачем витрат на правову допомогу були надані копія додатку № 1 до договору від 12.06.2020 про надання правової допомоги, копія акту приймання наданих послуг від 29.01.2024, копія ордеру на надання правової допомоги від 12.06.2020 серії АІ № 1505032, копія договору про надання правової допомоги від 12.06.2020, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 13.03.2020 Серії КС № 8802/10. Так відповідно до додатку № 1 до договору від 12.06.2020 про надання правової допомоги, розмір фіксованого гонорару адвоката становить 8 000 грн. Згідно з Актом приймання наданих послуг від 29.01.2024, адвокатом Шиліном В.А. було надано послуги позивачу на загальну суму 8 000 грн. За таких обставин суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу у сумі 8 000 грн., які підлягають стягненню з позивача.

Outcome: dismissed