Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] підписала заяву № б/н від 05.01.2021 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 41 000,00 грн. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на 17.09.2023 року виникла заборгованість у сумі 40\~823,94 грн., з яких 35\~082,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 741,42 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується відповідним оголошенням, розміщеним на сайті Золочівського районного суду Львівської області. За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Ознайомившись із доводами позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 14.06.2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку». В матеріалах справи міститься копія заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку» з підписом [PERSON] із зазначенням її анкетних даних. Відповідач в заяві підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», які викладені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Підтвердила також, що ознайомилася та згідна з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також підтвердила, що зобов`язується їх виконувати та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. На виконання умов договору банк видав відповідачу кредитну картку типу «Універсальна» № 5457082225355101 від 05.01.2021 з терміном дії до вересня 2024 року. Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] за договором № б/н, підтверджується, що 25.09.2021 року відповідачу збільшено кредитний ліміт в розмірі 41 000,00 грн, а 01.05.2023 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн. \~Випискою по рахунку підтверджується, що [PERSON] отримала та використовувала кредитні кошти, розраховувалася кредитними картками при здійсненні покупок, знімала готівку в банкоматах, оплачувала послуги, а також погашала заборгованість за кредитним договором, що свідчить про дії, спрямовані на виконання умов кредитного договору. Відповідачка, починаючи з 05.01.2021 року, користувалася кредитними коштами, оплачуючи послуги, здійснюючи покупки в магазинах, знімаючи готівку з банкоматів, однак в матеріалах справи відсутні докази повернення фактично отриманих кредитних коштів на підставі договору № б/н від 05.01.2021 З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № б/н від 05.01.2021 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] станом на 17.09.2023 року, вбачається, що така становить 40\~823,94 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 35\~082,52 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 5\~741,42 грн. Враховуючи те,\~що кредитні\~кошти фактично\~отримані та\~використовувалися відповідачем,\~яким,\~всупереч ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України,\~не надано\~належних та\~допустимих доказів\~погашення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~АТ КБ\~"ПриватБанк»\~заборгованості за\~тілом кредиту\~в розмірі 35\~082,52 грн., оскільки такі фактично отримані відповідачкою. Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк просив, крім заборгованості за тілом кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 5\~741,42 грн. Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 05.01.2021 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою, позивач посилався на витяг з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» та витяг з «Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» як невід`ємні частини кредитного договору. У витягу з «Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягу з «Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, комісія за обслуговування кредиту, відповідальність сторін, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим витягом з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» та витягом з «Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідач ознайомився та погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на 05.01.2021 року містили умови, зокрема й щодо нарахування відсотків, зазначені в цих документах, що додані банком до позовної заяви. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловила правову позицію про те, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та правила банківських послуг», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з «Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку» та витяг з «Тарифів Банку» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. \~На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 35\~082,52 грн., яка складається із тіла кредиту. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 2\~306,63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial