Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про позбавлення\~батьківських прав.\~У позові\~посилається на\~те,\~що вона\~з відповідачем\~перебувала у\~шлюбі з\~жовтня 2007\~року,\~від шлюбу\~мають неповнолітнього\~сина \~ [PERSON] \~ [INFO] .\~Рішенням Глибоцького\~районного суду\~від 06\~квітня 2011\~року шлюб\~між ними\~було розірвано. [PERSON] не підтримує зв`язку із неповнолітнім сином, який знаходяться на її утриманні та проживає з нею, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування та турботи, не піклується про його здоров`я, матеріально дитину не утримує, ніякої допомоги на виховання та розвиток не надає, додаткових витрат по утриманню дитини не несе. З огляду на викладене, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні [PERSON] підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, зазначила, що з часу народження дитини відповідач не проявляє батьківської турботи щодо сина, уникає будь-яких контактів з ним, просила суд позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Лотоцька Т.М. в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові. Вказала, що вона спільно з іншими уповноваженими особами проводила огляд житлово-побутових умов [PERSON] , яка проживає разом із своїм неповнолітнім сином [PERSON] . Колишній чоловік [PERSON] [PERSON] не проживає разом з нею та дитиною, не цікавиться добробутом та життям дитини, не виконує батьківські обов`язки. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що він проживає разом із своєю мамою [PERSON] . Його батько [PERSON] не цікавиться його життям, не телефонує йому та не приїжджає до нього в гості. Він намагався налагодити спілкування з батьком та декілька разів телефонував йому, однак батько заблокував його номер телефону та не виявляв жодного бажання у спілкуванні. Він втратив духовний та емоційний зв`язок із [PERSON] та перестав вважати його своїм батьком. Вислухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, неповнолітньої дитини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу з 22 жовтня 2007 року по 06 квітня 2011 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Глибоцького районного суду від 29 квітня 2010 року [PERSON] було зобов`язано сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у твердій грошовій формі в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Глибоцького районного суду від 19 лютого 2019 року змінено розмір аліментів, який визначений рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2010 року. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] у 2011 році зверталася до поліції про притягнення [PERSON] до відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, постановою Глибоцького районного суду від 19.09.2011 року [PERSON] було звільнено від відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2011 році». Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Глибоцьким ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ, станом на лютий 2024 року заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] складає 143 805,85 грн. Відповідно до довідки №181 від 06 лютого 2024 року та акту обстеження житлово-побутових умов №182 від 06 лютого 2024 року, виданих Чагорською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] , [INFO] син, який перебуває на утриманні матері, батько [PERSON] у вихованні та утриманні не бере участь, з родиною не проживає, матеріальної та грошової допомоги не надає; [PERSON] , [INFO] мати. Як вбачається з характеристики №25 від 14 лютого 2024 року, виданої ТОВ «Оптика Люксор», [PERSON] працює в ТОВ «Оптика Люксор» із 02.11.2022 року (Наказ №7 від 01.11.2022 року) на посаді бухгалтера по теперішній час. Загальний стаж на займаній посаді складає 1 рік та 3 місяці. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосуються її професійної діяльності і знаходиться в межах її компетенції. [PERSON] регулярно проходить курси з підвищення кваліфікації і неодноразово використовувала набуті навички у вирішенні поставлених завдань. Взаємовідносини з колективом складаються хороші, підтримує колег при потребі, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм. В повсякденній роботі службові інструкції виконує сумлінно та в повному обсязі. За час роботи порушень трудової дисципліни та доган не було. [PERSON] є матеріально відповідальною. Оцінки її праці та показників завжди на вищому рівні. Користується заслуженим авторитетом та повагою у колег та адміністрації. Відповідно до характеристики №13/19 від 16.01.2023 року, виданої Чагорським ліцеєм Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, [PERSON] навчався у Чагорській ЗОШ І-ІІІ ст. з 01.09.2014 року по 09.06.2017 рік, вибув до Коровійського ЗНЗ. 19.09.2022 року був знову зарахований до Чагорського ліцею. За час навчання зарекомендував себе відповідальним і ввічливим учнем. Має навчальні досягнення середнього і достатнього рівнів. За характером добрий. Проявляє інтерес лише до окремих предметів. Швидкість сприйняття учбового матеріалу середня. Добре розвинена пам`ять, увага, уява. У громадському житті класу активний, доручені завдання виконує сумлінно. Захоплюється спортом та музикою. Мати, [PERSON] , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. Батько, [PERSON] , із дитиною не спілкується, із сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. Згідно довідки №21 від 10.02.2024 року, виданої Чагорською амбулаторією загальної практики сімейної медицини, [PERSON] знаходиться на «Д» обліку в Чагорській АЗПСМ з діагнозом хронічний гастродуоденіт. Згідно висновку виконавчого комітету Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 08.02.2024 року вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), зокрема правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачки на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, а з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Судом в ході розгляду справи встановлено, що вихованням дитини займається [PERSON] , [PERSON] не цікавиться життям дитини та не піклується про неї. Дослідженими судом доказами підтверджується відсутність піклування з боку [PERSON] про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, лікування, відсутність інтересу батька до внутрішнього світу дитини протягом тривалого часу, впродовж якого формуються фізичні особливості та психологічні риси дитини. Суд бере до уваги, що сформована [PERSON] модель поведінки щодо дитини є добровільно обраною ним та не продиктована життєвими обставинами. Крім того, суд враховує і тривалість такої поведінки відповідача стосовно сина та його небажання приймати участь у житті дитини. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення [PERSON] від обов`язків по вихованню дитини та, з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до [PERSON] вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved