Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи. Просила встановити факт смерті громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , який помер в місті Москва російської федерації [INFO] . Заява мотивована наступним: причиною неможливості одержання або відновлення документів, що свідчать про факт смерті її батька [PERSON] є те, що після окупації міста Слов`янськ внаслідок військової агресії російської федерації проти України, батько переїхав на постійне місце проживання до міста Москва російської федерації. Російська агресія проти України призвела до розриву відносин та обидві сторони залишаються без двосторонньої комунікації у дипломатичній площині. За таких обставин отримання будь-яких документів у державних та комунальних закладах є неможливим. 11.10.2003 між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, відділом реєстрації актів громадянського стану Краснолиманського управління юстиції Донецької області, актовий запис №185. Під час шлюбу у них народилася донька, тобто, заявник [PERSON] , [INFO] . Спільне життя батьків не склалося, через відсутність взаємоповаги, розуміння, спільних інтересів, тощо. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.03.2019 шлюб між батьками розірвано. Внаслідок збройного вторгнення військ російської федерації на територію України, у місті Слов`янськ розпочалися бойові дії, тому вона з матір`ю переїхала проживати в місто Ямпіль Вінницької області. Заявник зазначає, що їй відомо, що її батько [PERSON] після збройного вторгнення російської федерації в місті Слов`янськ Донецької області, залишився на окупованій території, а згодом переїхав проживати до міста Москва. 10.03.2024 о 18 годині 30 хвилин в місті Москва російської федерації її батько [PERSON] , [INFO] , який народився в місті Красний Лиман Донецької області, помер. Зазначила, щ отримати свідоцтво про смерть батька на території України не має можливості, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а свідоцтво про смерть [PERSON] , яке також видавалося в цій країні, не може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Заявник вказує, що вона є студенткою першого курсу Донбаського державного педагогічного університету. Встановлення факту смерті батька необхідне для державної реєстрації його смерті та подання документів для отримання допомоги по втраті годувальника. Тому вона змушена звернутися до суду із даною заявою. Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] адвокат Коваленко М.В., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №140 від 02.04.2024 заяву підтримав, просив задовольнити її у повному обсязі. Заінтересована особа - представник Ямпільського відділу ДРАЦС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) в судове засідання не з`явився. 30.04.2024 за вх..№2778 представником подано заяву про розгляд справи без їхньої участі. Покладається на розгляд суду. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таким чином, суд має законні підстави для проведення судового засідання у відсутність представника Ямпільського відділу ДРАЦС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ). Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що дійсно громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , помер в місті Москва російської федерації [INFO] . Їй це відомо, так як це її бувший чоловік, і їй це відомо від родичів чоловіка із росії. Однак із ними у них відносини не склалися, у зв`язку із різними поглядами на збройну агресію. Із показань\~свідка [PERSON] \~даних нею\~у судовому\~засіданні судом\~встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~помер в\~місті Москва\~російської федерації\~ [INFO] .\~Їй це\~відомо,\~так як\~вони дружать\~сім`ями із\~1993\~року,\~переписуються постійно\~із матір`ю\~заявниці,\~а також\~із іншими\~громадянами,\~які залишились\~проживати на\~окупованій території.\~Мати заявниці\~їй повідомила,\~що її\~бувший чоловік\~помер (вона\~написала «наш\~батько помер»),\~і тоді\~вона зв`язалась\~із іншими,\~які також\~підтвердили,\~що [PERSON] \~виїхав із\~своєю матір`ю\~до Москви\~до своїх\~родичів,\~де і\~помер [INFO] . Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер в місті Москва російської федерації 10 березня 2024 року Йому це відомо, так як він служив разом із [PERSON] . Вони спочатку переписувались листами, а коли з`явилися мобільні телефони, то у телефонному режимі. Після початку збройної агресії [PERSON] написав йому, що він виїхав до міста Москва, а потім він дізнався, що [PERSON] у березні місяці 2024 року помер. Заслухавши пояснення заявника, її представника адвоката Коваленко М.В., а також показання свідків, та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного: Із копії паспорта громадянина України судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] у місті Слов`янськ Донецької області (а.с.10). Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 24.06.2014 судом встановлено,що [PERSON] [INFO] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.12). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.07.2006 судом встановлено, що [INFO] в місті Слов`янськ Донецької області народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Із копії рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.03.2019 судом встановлено, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено « [PERSON] » (а.с.14). Із копії паспорта громадянина України виданого 18.03.2004 судом встановлено, що [INFO] в місті Красний Лиман Донецької області народилася [PERSON] (а.с.15-16). Із копії довідки від 26.04.2022 №526-5001351920 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 26.04.2022 проживає по [ADDRESS] (а.с.17). Із копії довідки від 26.04.2022 №526-5001351920 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 26.04.2022 проживає по [ADDRESS] (а.с.18). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.03.2024 судом встановлено, що [INFO] в місті Москва російської федерації помер « [PERSON] , [INFO] , место рождения Донецкая обл.. гор. Красний Лиман» (рос. мова) (а.с.19). Із копії довідки виданої 11.04.2024 судом встановлено, що [PERSON] є здобувачем 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету спеціальної освіти денної форми навчання спеціальності 016 Спеціальна освіта (Логопедія). Освітня програма «Спеціальна освіта». Навчання за державним замовленням. Термін навчання в університеті з 01.09.2023 по 30.06.2027. Освітній процес здійснюється у дистанційному форматі (а.с.20). Згідно з пунктом 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини 1\~статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до частин 1, 3\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно пункту 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно до п.1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених\~наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частин 4, 7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер на території російської федерації, заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті батька відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора та з 29.12.2023 зупинено дію Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Судом встановлено, що факт смерті [PERSON] вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~статті 263 ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно\~до статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, статтею 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ«Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Так, дія Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997 зупинені з 29.12.2022. Таким чином, суд вважає, що заявником обґрунтовано підставу звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , який помер [INFO] на території російської федерації в місті Москва, а відтак такий факт не може бути підтверджений в іншій спосіб ніж за рішенням суду. Вказані обставини знайшли своє підтвердження дослідженими письмовими доказами та показами свідків, які не суперечать між собою. Встановлення факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть батька [PERSON] та оформлення допомогу по втраті годувальника.

Outcome: approved