Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

11.03.2024 року позивач звернувся \~до Нікопольського\~ міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~з уточненою позовною заявою до\~ Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.101-102) та\~просить суд\~визнати за\~ним право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. «Б», підвал літ. «Бпд», вбиральня літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ «д», душ літ. «Е», спорудження № 1-3, І, розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] .\~\~ В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. «Б», підвал літ. «Бпд», вбиральня літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ «д», душ літ. «Е», спорудження № 1-3, І, розташований за адресою: [ADDRESS] (далі домоволодіння з надвірними будівлями). 16 грудня 2016 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй за законом або за заповітом, заповіла [PERSON] . Даний заповіт за життя [PERSON] не змінювався та не скасовувався. [PERSON] , визначений як спадкоємець за заповітом [PERSON] , приходиться позивачу батьком. Після смерті [PERSON] , єдиним спадкоємцем за заповітом залишився тільки [PERSON] , осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті її не було. В передбачений законом 6-и місячний строк з часу відкриття спадщини, а саме 24 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 20/2017. У зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на домоволодіння з надвірними будівлями відсутній, державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачова Л.П. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 липня 2017 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений будинок. Через зазначену обставину [PERSON] для захисту своїх спадкових прав змушений був звернутися до суду. В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа № 182/4336/17 за позовом [PERSON] до Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування. В своєму позові [PERSON] просив суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на домоволодіння з надвірними будівлями, розташоване за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] . До ухвалення рішення по справі, а саме [INFO] батько позивача - [PERSON] помер. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2017 року провадження у справі було зупинено до залучення для участі у справі правонаступника. За життя батько позивача прийняв спадщину за заповітом у вигляді згаданого вище житлового будинку з надвірними спорудами, але не встиг оформити свої спадкові права на цей об`єкт нерухомого майна. У зв`язку з цим, позивач вважає що вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями входить до спадкової маси після смерті батька. За життя [PERSON] не склав заповіт. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після його смерті. В передбачений законом 6-и місячний строк з часу відкриття спадщини, а саме 11 жовтня 2017 року, він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу 467/2017. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року [PERSON] було залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] . Щодо підстави відмови нотаріусом у видачі батькові свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями позивач пояснює наступне. Житловий будинок по [ADDRESS] був побудований в 1983 році, а господарські будівлі в 1981 та 1983 роках відповідно, що підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями. Житловий будинок та надвірні будівлі завершені будівництвом, будинок повністю придатний для проживання, обладнаний інженерними комунікаціями опаленням, водопостачанням, газопостачанням, електропостачанням та освітленням. Як виявилося, правовстановлюючий документ на цей житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] за життя не отримала, та її право власності на цей об`єкт нерухомого майна не було зареєстровано в БТІ. Належний [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, яка виділялася їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується випискою з протоколу № 13 засідання правління колгоспу імені [PERSON] 28 липня 1981 року, випискою з рішення Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 94 від 30 листопада 1981 року «Про будівництво індивідуального житлового будинку» та Актом виносу в натуру меж земельної ділянки та розбивки будівель від 15 грудня 1981 року. Враховуючи той факт, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] було побудовано в 1983 році, а господарські будівлі в 1981 та 1983 роках відповідно, та зважаючи, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування цього житлового будинку виділялася саме [PERSON] , позивач вважає що суд має всі підстави визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 17.08.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду (а.с. 24). Ухвалою суду від 02.11.2017 року зупинено провадження по справі у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 28.11.2018 року відновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 12.03.2019 року залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача [PERSON] , - \~ [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.03.2019 року зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішення по справі № 182/3080/17 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Приміська сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним. Ухвалою суду від 21.02.2023 року відновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 11.05.2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Покровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області. 11.03.2024 року до канцелярії суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.103). 26.03.2024 року на адресу суду від в.о. голови Покровської сільської ради Валентини Мостики надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуду суду (а.с.108). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов до наступного висновку. На підставі ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 21). Після її\~смерті залишилось\~спадкове майно:житловий будинок літ. «А» загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 37,4 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ. «Б», підвал літ. «Бпд», вбиральня літ. «В», гараж літ. «Г», сарай літ. «Д», навіс літ «д», душ літ. «Е», спорудження № 1-3, І, розташований за адресою: [ADDRESS] . 16 грудня 2016 року, [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Приміської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області Нарижною В.В., реєстровий № 958, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй за законом або за заповітом, заповіла [PERSON] (а.с.4). Ч. 1 ст. 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 24 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 20/2017. Але державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачова Л.П. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 липня 2017 року відмовила йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений будинок у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння (а.с.8). За життя [PERSON] прийняв спадщину за заповітом у вигляді домоволодіння з надвірними будівлями, які залишилась після смерті [PERSON] , але не встиг оформити свої спадкові права на цей об`єкт нерухомого майна. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що тналежали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У зв`язку з цим, позивач вважає, що вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями входить до спадкової маси після смерті батька. Ч. 2 ст. 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя [PERSON] не склав заповіт. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.39) та єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька. [INFO] , він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу 467/2017 (а.с. 49). Житловий будинок по [ADDRESS] був побудований в 1983 році, а господарські будівлі в 1981 та 1983 роках відповідно, що підтверджується Технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями (а.с.15-16). Житловий будинок та надвірні будівлі завершені будівництвом, будинок повністю придатний для проживання, обладнаний інженерними комунікаціями опаленням, водопостачанням, газопостачанням, електропостачанням та освітленням. Правовстановлюючий документ на цей житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] за життя не отримала та її право власності на цей об`єкт нерухомого майна не було зареєстровано в БТІ. Належний [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, яка виділялася їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, що підтверджується випискою з протоколу № 13 засідання правління колгоспу імені [PERSON] 28 липня 1981 року (а.с.20), випискою з рішення Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 94 від 30 листопада 1981 року «Про будівництво індивідуального житлового будинку» (а.с.19) та Актом виносу в натуру меж земельної ділянки та розбивки будівель від 15 грудня 1981 року (а.с.17). У Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; - по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт на будинок, що складається БТІ. Відповідно до\~ Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» від 05 серпня 1992 року № 449, до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв`язку з чим загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 05 серпня 1992 року. Ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку та вказує на те що житлові будинки збудовані до 05 серпня 1992 року\~прийняттю в експлуатацію не підлягають і право власності на них може бути зареєстроване в спрощеному порядку на підставі технічного паспорту та виписки (довідки) з погосподарської книги. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, можуть зареєструвати право власності на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно). За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на будинки збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Враховуючи той факт, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] було побудовано в 1983 році, а господарські будівлі в 1981 та 1983 роках відповідно, та зважаючи, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування цього житлового будинку виділялася саме [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджено, що [PERSON] є сином та, відповідно, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину після смерті свого батька прийняв шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в передбачений законом 6-и місячний строк з часу відкриття спадщини, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння з надвірними будівлями та у зв`язку з тим, що померлий [PERSON] за життя не встиг оформити свої спадкові права в порядку спадкування за заповітом, позивач не має можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. На підставі викладеного, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved