Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що її мати - [PERSON] померла [INFO] , батько [PERSON] помер [INFO] . Заявник зазначає, що після смерті батька вона звернулась із заявою про прийняття спадщини, при цьому отримала повідомлення нотаріуса щодо необхідності подання документів, серед яких, докази на підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявник вказує, що ї батько проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] останні 4,5 років, помер за вищевказаною адресою, що підтверджується письмовими доказами, а також свідченнями свідків. На підставі викладеного заявник просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2023 року задоволено заяву представника [PERSON] адвоката Бикова Дмитра Юрійовича про витребування доказів, витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Марини Олексіївни копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та витребувано від відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - Повний витяг про реєстрацію/розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.41). На виконання ухвали про витребування доказів, на адресу суду 04.01.2024 року (вх. № 315) надійшов лист Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.43-45). Також, 31.01.2024 року (вх. № 4323) надійшла копія спадкової справи заведеної до майна померлого. Згідно супровідного листа до копії спадкової справи, заінтересована особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Марина Олексіївна просить розгляд справи провести за її відсутності (а.с.47-72). Чергове судове засідання у справі призначено на 16 травня 2024 року. Сторони до суду не з`явились. На адресу суду 16.05.2024 року (вх. № 16830) надійшла заява за підписом представника [PERSON] адвоката Бикова Д.Ю. щодо можливості розгляду справи за відсутності представника заявника. Згідно поданої заяви представник зазначив, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.86). До заяви представником надані письмові пояснення сусідів заявника [PERSON] та [PERSON] (а.с.87,88). Отже, судом встановлено, що учасники провадження про час та місце слухання справи повідомлені, представник заявника та заінтересована особа звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи судом не встановлено. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Згідно з ст.15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно доч.1 ст. 293 ЦПК України,окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заявник зазначила, що після смерті батька, вона із запізненням звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з цим, їй було роз`яснено про право на звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті за однією адресою. Заявник вказує, що проживала з батьком на день його смерті, тобто на час відкриття спадщини, а відтак звертається до суду з даною заявою про встановлення факту. Таким чином, для заявника встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати її право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Згідно з ч.1ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Дослідивши матеріали справи, докази, що додані до заяви, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.15). Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00041404624 від 14 вересня 2023 року, 19 грудня 2003 року Виконавчим комітетом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу Заявниця взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.9-14). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] у віці 51 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис № 45 (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть - батько заявника - [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у віці 67 років, місце смерті - місто Одеса, про що складено відповідний актовий запис №2693 (а.с.17). Таким чином, судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] . Щодо обстави проживання зі спадкодавцем [PERSON] за однією адресою на час відкриття спадщини судом досліджуються наступні документи. Так, згідно копії паспорта громадянина України встановлено, що заявник [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Заявник зазначає, що в силу похилого віку, та хвороб батько став проживати разом з донькою, яка здійснювала догляд за останнім, та батько помер за адресою заявника. На підтвердження зазначеної обставини судом досліджено довідку Об`єднання багатоквартирного будинку «Центролит» від 15.08.2023 року, відповідно до якої зазначено, що [PERSON] [INFO] дійсно проживав за адресою: [ADDRESS] , на момент смерті разом з донькою [PERSON] . Також, відповідно до письмових заяв сусідів заявника [PERSON] та [PERSON] останні зазначили, що за адресою: [ADDRESS] , проживають понад 20 років, та є сусідами [PERSON] , яка проживає в квартирі [ADDRESS] , та вони підтверджують, що батько заявника [PERSON] проживав за вищевказаною адресою, разом зі своєю донькою з 2017 року по день його смерті (а.с.87-88). Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини (ч. 1 ст. 90 ЦПК України). Згідно копії спадкової справи № 19/2023 встановлено, що із заявою після смерті [PERSON] про прийняття спадщини звернулась [PERSON] , яка зазначила, що цією заявою приймає спадщину, що залишилась після смерті батька. Також, в спадковій справі, міститься лист від 18.08.2023 року за вих. №106/02-14 Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Тиквенко Марини Олексіївни, згідно якого повідомлено про відкриття спадкової справи №19/2023, номер у спадковому реєстрі 71113687 на підставі звернення [PERSON] після смерті батька [PERSON] та зазначено, що для оформлення спадщини необхідно надати документи, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті, а у разі відсутності такого документу, рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті за однією адресою (а.с.47-72). Таким чином, з огляду на дослідженні докази судом встановлено, що заявник у справі є дочкою померлого [PERSON] , та матеріалами справи встановлено, що заявник проживала зі спадкодавцем за однією адресою, доглядала та піклувалась про свого батька. Відповідно до ч.ч.1,6ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 23 вищевказаної Постанови вказано, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. За змістом пунктів 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5, в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до ст. 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст. 1268 ЦКУкраїни підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 633/344/16-ц. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 2017 року прожив за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю дочкою, тобто заявником у справі. Таким чином, факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання заявника [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, як того вимагає положення ч. 3 ст.1268 ЦК України, знайшов своє підтвердження дослідженими доказами. З огляду на викладене, виходячи з інтересів осіб щодо захисту їх права на спадкування, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, та показами свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті останнього, надасть змогу заявнику реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька у встановленому законом порядку. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження дослідженими доказами, а саме, те, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , та постійно проживала зі спадкодавцем по день його смерті, що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті її батька, а тому суд дійшов до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, відповідно до положень ч. 7 ст.294 ЦПК України.

Outcome: approved