Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Попільнянської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області (далі відповідач) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина до складу якої входять, земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача [PERSON] була спадкоємцем [PERSON] , яка прийняла спадщину проте за життя не оформила своїх спадкових прав. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Позивач вчасно прийняв спадщину після смерті матері, єдиним спадкоємцем після смерті матері є позивач, що підтверджується довідкою про коло спадкоємців. Так як за життя мати позивача право власності на земельні ділянки не оформила, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Доказом спорідненості позивача із матір`ю є рішення Попільнянського районного суду Житомирської області № 288/952/21 від 23 червня 2021 року. Рішенням Саверецької сільської ради народних депутатів № 39 від 29.12.1993 року вирішено передати [PERSON] земельну ділянку 0,55 га у приватну власність. Рішенням Попільнянської селищної ради № 954 від 23.02.2024 року вирішено уточнити цільове призначення земельної ділянки загальною площею 0,5500 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , згідно рішення виконавчого комітету Саверецької сільської ради від 29.12.1993 року № 39 «Затвердження заяв громадян на передачу земельних ділянок у власність, у володіння постійне і користування», а саме: площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), код згідно з КВЦПЗ (02.01); площею 0,3000 га для ведення особистого селянського господарства, код згідно КВЦПЗ (01.03). Пункт 3 рішення Попільнянської селищної ради від 22.12.2023 року № 913 «Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі з метою передачі у власність вважати таким, що втратив чинність. На земельні ділянки виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, присвоєно кадастрові номери. Позивач просить визнати на ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , однак спадкових прав не оформила, на земельні ділянки: площею 0,25 га, кадастровий номер: 1824786000:03:002:0026, яка має цільове призначення для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в [ADDRESS] ; площею 0,30 га, кадастровий номер: 1824786000:03:002:0023, яка має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташована в [ADDRESS] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 вересня 2004 року Саверецькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 16 /а.с. 6/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2021 року Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 69 /а.с. 7/. Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року, встановлено факт родинних відносин, а саме: що [PERSON] , [INFO] , уродженка села Саверці, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла [INFO] до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , доводилась [PERSON] , [INFO] , уродженцю та жителю села Саверці, Попільнянського району, Житомирської області та [PERSON] , [INFO] , уродженцю та жителю села Саверці, Попільнянського району, Житомирської області, матір`ю /а.с. 8-9/. Довідкою № 127/02-14 від 22 квітня 2024 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області визначено, що після смерті [PERSON] , яка народилась [INFO] в селі Саверці, Попільнянського району, Житомирської області, постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області заведено спадкову справу. [PERSON] була спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті є [PERSON] , [INFO] /а.с. 10/. Як вбачається з повідомлення № 126/02-14 від 22 квітня 2024 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , вона була спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , та прийняла спадщину після його смерті, однак не оформила своїх спадкових прав, на належне померлій спадкове майно, в зв`язку з тим, що заявник не надав документ, який підтверджує право спадкодавця на житловий будинок /а.с. 11/. Відповідно до архівного витягу з рішення № 39 від 29.12.1993 року виконавчого комітету Саверецької сільської ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області «Затвердження заяв громадян на передачу земельних ділянок у власність, у володіння постійне і користування», виданого Архівним відділом Житомирської РДА, у списку громадян села на передачу земельних ділянок у приватну власність у володіння, постійне і тимчасове користування під № [NUMBER] вказаний [PERSON] «так в документі», 0,55 га /а.с. 12/. Згідно витягу з рішення Тридцять восьмої сесії VIII скликання № 954 від 23.02.2024 року «Про уточнення цільового призначення земельних ділянок» виданого Попільнянською селищною радою Житомирського району Житомирської області, вирішено уточнити цільове призначення земельної ділянки загальною площею 0,5500 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету Саверецької сільської ради від 29.12.1993 року № 39 «Затвердження заяв громадян на передачу земельних ділянок у власність, у володіння постійне і користування», а саме: площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,3000 га -для ведення особистого селянського господарства. Пункт 3 рішення Попільнянської селищної ради від 22.12.2023 року № 913 «Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі з метою передачі у власність вважати таким, що втратив чинність /а.с. 13/. Як вбачається з Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованих 02 квітня 2024 року та 09 квітня 2024 року, у Державному земельному кадастрі знайдено інформацію щодо земельної ділянки площею 0,2048 га з кадастровим номером 1824786000:03:002:0023, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та щодо земельної ділянки площею 0,2500 га з кадастровим номером 1824786000:03:002:0026, яка знаходиться в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 07.03.2024 року на вказані земельні ділянки виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) /а.с. 14-25/. Відповідно до Витягів № НВ-1800259572024 та № НВ-1800259582024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованих 25 квітня 2024 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: 1824786000:03:002:0023 становить 6773,76 гривень та земельної ділянки з кадастровим номером: 1824786000:03:002:0026 становить 159387,60 гривень /а.с. 26, 27/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до\~статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно частин 1, 2 статті 78 Земельного Кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частина 1 статті 81 Земельного Кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Нормами статті 125 Земельного Кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації, цих прав, а відповідно до статті 126 цього ж Кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно до\~статті 131 Земельного Кодексу України, \~громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 140 Земельного Кодексу України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, серед яких відповідно до п. б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першою статті 182 Цивільного Кодексу України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а згідно зі статті 334 того ж Кодексу, право власності на майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до частини 1\~статті 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10)\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Статтями 1216, 1218\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Як вбачається з частини 1 статті 1268 Цивільного Кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Як вбачається з статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~у складі\~якої є\~нерухоме майно,\~зобов`язаний звернутися\~до нотаріуса\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~до уповноваженої\~на це\~посадової особи\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~за видачею\~йому свідоцтва\~про право\~на спадщину\~на нерухоме\~майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини другої\~статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України, \~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, зібрані у справі докази, їх належна оцінка та враховуючи вимоги ч. 3 \~ст. 200 ЦПК України, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вищевказані земельні ділянки площею 0,25 га та 0,30 га в порядку спадкування за законом після смерті матері, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка.

Outcome: approved