Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

05.07.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 0966511034, згідно умов якого відповідач отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами з максимальним лімітом 20000 грн. строком на 36 календарних місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 0966511034 від 05.07.2019 року. 10.01.2023 року відповідно до договору № 10-01/2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором\~№ 0966511034 від 05.07.2019 року. Відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 15.03.2024 року в сумі 47203,28 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту\~3000 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги\~44203,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3028 грн. судового збору та 13000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19.04.2024 року відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 13\~ст. 7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення № 0690234538302 (а.с. 63), відповідач [PERSON] , 24.04.2024 року отримала ухвалу суду від 19.04.2024 року разом із позовною заявою та додатками, однак у встановлений судом строк відзиву до суду не подала, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8\~статті 178 ЦПК України\~передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.07.2019 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем [PERSON] в електронній формі було укладено договір позики №0966511034. Відповідно до укладеного договору, [PERSON] отримала від ТОВ "Інфінанс" позику у сумі 3000 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків за кожен день у розмірі 1,75% (а.с.4-6, 7,8). 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 14-07/21 відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржника за договором позики № 0966511034 від 05.07.2019 року, який укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] 10.01.2023 року, на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги за договором позики № 0966511034 від 05.07.2019 року, який укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , (а.с. 23-26, 29-31). З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе боргові зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 15.03.2024 року утворилась заборгованість в сумі 47203,28 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту\~- 3000 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги\~- 44203,28 грн. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст.\~526,\~527,\~530,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 3000 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині. Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625,\~1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту, тобто з 05.07.2019 року по 05.08.2019 року (30 календарних днів). Починаючи з 06.08.2019 року позивач не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення\~ст.625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період з 05.07.2019 року по 05.08.2019 року, які суд розраховує таким чином, беручи до уваги розмір процентної ставки 1.75 % на день: 3000 грн. х 30 днів х 1.75 % = 1575,00 грн. Всього до стягнення підлягає 1575,00 грн. договірних відсотків, а загалом 4575,00 грн., саме такі загальні витрати за кредитом визначені сторонами та умовами спірного договору. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 54), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 293,47 грн. (4575,00/47203,28 х 3028,00). Вирішуючи питання про стягнення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 13000 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1-5\~ст. 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані суду копії наступних документів: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року між ТОВ «Коллект Центр» (як клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», заявка ТОВ «Коллект Центр» про надання юридичної допомоги № 1367 від 07.02.2024 року, з якої вбачається, що позивач та адвокатське об`єднання погодили надання позивачу юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ; витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 року, відповідно якого адвокатське об`єднання надало позивачу послуги на загальну суму 13000 грн., копію платіжної інструкції № 413000006 від 09.02.2024 року про сплату на користь адвокатського об`єднання 51000 грн. за надання правової допомоги за договором № 02-01/2023 від 02.01.2023 року (а.с. 45-50). Вищенаведені документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр»\~витрат на професійну правничу допомогу. Отже, враховуючи, що заявлені позивачем вимоги задоволені частково, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру\~задоволених вимог, а саме 1259,97 грн. (4575,00/47203,28 х 13000,00).

Outcome: partial