Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь заборгованість за борговими розписками від 10 березня 2020 року та 02 жовтня 2020 року на загальну суму три тисячі доларів США та судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказував, що 10 березня 2020 року до нього звернувся [PERSON] з проханням позичити йому 2000 доларів США та 02 жовтня 2020 року з проханням позичити ще 1000 доларів США. Він погодився позичити йому такі суми, але з умовою повернути 1000 доларів США в січні 2021 року, та 2000 доларів США до 10 червня 2020 року, про що написав розписки. На даний час зобов`язання відповідач не виконав, в зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Ухвалою Сарненського районного суду від 29 липня 2022 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, який належить відповідачу [PERSON] 25 серпня 2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними. Зазначив, що відповідач, який вказаний позивачем по справі та особа, які належить паспорт зазначений в позові є дві різні особи. Крім того, в період коли писалися розписки , він перебував за кордоном, що підтверджується відмітками в паспорті. Позивач посилається в позові, що неодноразово звертався до [PERSON] про повернення боргу, однак ніяких доказів цього не має. Якби позивач звертався до відповідача в досудовому порядку, було б встановлено,, факт того, що він є неналежним відповідачем, оскільки позивача він не знає і до нього ніколи не звертався. Вказав, що позивач ввів суд в оману, в зв`язку з чим судом було забезпечено позов шляхом накладення арешту на будинок , який належить йому, однак він не є належним відповідачем. 22 листопада 2022 року ухвалою Сарненського районного суду було скасовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок в [ADDRESS] . Позивач та представник позивача подали письмову заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали. Відповідач та його представник в судове засідання подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, також просили долучити копії квитанцій про сплату боргу, та просили справу передати за підсудністю за місцем проживання відповідача до Гощанського районного суду Рівненської області. Дослідивши письмові докази, давши їм правову оцінку, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено що згідно розписки від 10 березня 2020 року [PERSON] отримав позику від позивача, [PERSON] , кошти в розмірі 2000 доларів США, які зобов`язався повернути до 10 червня 2020 року. Згідно розписки від 02 жовтня 2020 року [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в розмірі 1000 доларів США, які зобов`язався повернути в січні 2021 року. Згідно даних розписок боржник [PERSON] зазначив серію і номер паспорта [NUMBER] . Однак, як вказав у відзиві відповідач, йому належить паспорт серії [NUMBER] , тобто, номер паспорта, який зазначений в позовній заяві належить іншій особі. Також, позивач, заявляючи клопотання про зняття накладеного арешту зазначив, що відповідач [PERSON] , [INFO] є неналежним відповідачем, а належним відповідачем є [PERSON] [INFO] , житель с.Томахів Рівненського району Згідно з частинами першою статті 51 ЦПК України суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом наведеної норми цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів), суд відмовляє в задоволенні позову. Як вбачається з матеріалів справи, позивач клопотань щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. Окрім того, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову. У даній справі позов пред`явлено до [PERSON] , [INFO] , жителя с.Зносичі Сарненського району, який є неналежним відповідачем. З огляду на викладені вище обставини, суд доходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення коштів , слід відмовити, оскільки позовні вимоги заявлені ним до неналежного відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: dismissed