Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи Позивач просить суд скасувати наказ №ПКВЧД-03-04/1224 від 13.11.2023 про позбавлення [PERSON] премії за листопад 2023 року; скасувати наказ №ПКВЧД-03-07/83 від 23.11.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого майстра вагонного депо дільниці 1 групи резерву провідників [PERSON] ; скасувати наказ № ПКВЧД-03-04/1272 від 24.11.2023 про затвердження та введення в дію посадової інструкції старшого майстра вагонного депо дільниці 1 групи від 24.11.2023, реєстраційний номер 178; стягнути моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначені накази винесені у порушення норм законодавства про працю, є безпідставними та необґрунтованими та пов`язані фактично із переслідуванням на роботі , а моральна шкода заподіяна незаконними діями керівництва які призвели до порушення звичайного порядку життєздатності, необхідність виправдовуватись перед колегами та погіршення стану здоров`я, спричинило душевні хвилювання та неспокій. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову внаслідок його необґрунтованості та наполягала на тому що притягнення до дисциплінарної відповідальності пов`язано із неналежними виконанням позивачем своїх службових обов`язків , позбавлення премії сталось за підсумками роботи , затвердження та введення в дію посадової інструкції не порушує права позивачці та було здійснено комісією у відповідності до вимог законодавства про працю та у звязку із службовою необхідністю а факт заподіяння моральної шкоди як і її розмір не доведено позивачем. 2. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~ Позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Одеси 05.01.2024 ( а/с 2) та оплачена судовим збором у розмірі 1\~073,80 грн (а/с 1). \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями \~ \~ \~ \~від 05.01.2024 року головуючим визначено Луняченко В.О. (а/с 51). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 25.01.2024 року, після з`ясування місця постійного проживання позивачці та встановлення підсудності справи, відкрито провадження у порядку спрощеного провадження із викликом учасників справи у судове засідання ( а/с 58 ). \~ \~ \~ \~Від представника відповідача 14.02.2024 подана заява по суті справи ( відзив ) із додатковими доказами. \~ \~ \~ \~Позивачем 20.02.2024 року надано відповідь на відзив, а 07.03.2024 представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив. Судом було задоволено клопотання представника відповідача про проведення судових засідань у режимі відеоконференції внаслідок чого суд при визначенні дат судових засідань виходив з необхідності завчасного бронювання залів судових засідань, які обладнані відповідними технічними приладами, та кількість яких у суді є обмеженою. \~ \~ \~ \~Також судом , додатково, було зобов`язано представника відповідача надати посадову інструкцію №23 від 10.12.2020 року, положення про преміювання. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] з 03.12.2021 року , по теперішній час, працює на посаді старшого майстра вагонного депо ( 1 групи) резерву провідників виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії « Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» ( скорочено ПКВЧД-3 Одеса) . У відповідності до п. 4.2 Положення про виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Одеса - Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» начальник підрозділу безпосередньо підпорядкований керівнику Філії. Під час здійснення своїх посадових обов`язків, начальник Підрозділу керується рішеннями Філії, рішеннями органів Товариства, їх посадових осіб в межах їх повноважень, та несе відповідальність за виконання таких рішень. 10.11.2023 керівником ПКВЧД-3 Одеса була проведена нарада, на якій проводився аналіз роботи резерву провідників. У період з 02.11.2023 по 08.11.2023 показник задоволеності провідниками по показникам склав 70 %, у період з 26.10.2023 по 01.11.2023 - 71 % (копія протоколу наради а/с 17 ). Таким чином ПКВЧД-3 Одеса не було досягнуто встановленої цілі за вищевказані періоди, яка була встановлена на рівні 76.00% задоволеності. Тобто, робота провідників у вказані періоди була не в задовільному стані. Пониження показників задоволеності пасажирів в звітному періоду, за змістом протоколу, стали можливими через позбавлення контролю за виконавською дисципліною працівників резерву провідників, якістю обслуговування пасажирів з боку старшого майстра резерву провідників [PERSON] . За результатами наради від 10.11.2023 керівником ПКВЧД-3 Одеса було прийнято рішення про позбавлення премії старшого майстра вагонного депо [PERSON] за листопад 2023 року, як керівника резерву провідників, , за послаблення контролю за виконавською дисципліною працівників резерву провідників та як наслідок, зниження якості обслуговування пасажирів. Згідно наказу №№ПКВЧД-03-04/1224 від 13.11.2023 «про позбавлення [PERSON] премії за листопад 2023 року», на підставі протоколу наради від 10.11.2023 року наказано не виплачувати премію повністю за підсумками роботи за листопад 2023 року старшому майстру вагонного депо дільниці 1 групи [PERSON] ( а/с 19). За змістом протоколу №ПКВЧД-3-16/756 наради при начальнику пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна від 17.11.2023 року ( а/с 20) було розглянуто акт перевірки поїзда №92 сполученням Одеса-Харків працівниками центру оперативного контролю філії «Пасажирська компанія» в добу 15.11.2023, під час якої було виявлене наступне: - у вагоні №02/15020 черговий провідник [PERSON] , на місцях №№29,30,31 виявлено перевезення З (трьох) безквиткових пасажирів, які проїжджали від ст. Одеса до ст. Роздільна. Пасажирам оформлено проїзд по квитанціям ф.ГУ-57 №№015382-384 на загальну суму 605 грн 88 коп., від сплати штрафу пасажири відмовились, у звязку із відсутністю коштів. - у вагоні 03/15004, черговий провідник [PERSON] , не зачинені на спец ключ бокові двері тамбура з не котлової сторони вагону; - ПКНП [PERSON] пред`явлено до перевірки маршрутний лист ф.ФТУ №32 №60927 на провідника [PERSON] який відкрито на рейс поїзда №92 сполученням Одеса-Харків, але вказаний ППВ [PERSON] 15.11.2023 був відсутній у складі поїзда, запис в рейсовий журнал на ст.23 про чергування ППВ відсутній. \~ \~ \~ \~Інструктором , який проводив перед рейсом нараду із зміною поїзної бригади , був [PERSON] . \~ \~ \~ \~У протоколі зазначено, що порушення з боку працівників похідної бригади , виявлені під час перевірки , та працівників резерву провідників стали можливими через порушення старший майстром вагонного депо дільниці 1 групи [PERSON] вимог посадової інструкції, а саме неналежним чином проведено виховну та профілактичну роботу з попередження правопорушень і протидії корупції у підпорядкованих підрозділах відповідно до п.5.27 посадової інструкції; неналежним чином вжито заходи та контроль дотримання підлеглими працівниками вимог посадових інструкцій, з безпеки руху, виробничої, трудової і фінансової дисципліни… відповідно до п. 5.23 посадової інструкції. Крім того враховано що старший майстер відповідно до п.5.3 посадової інструкції несе відповідальність за виробничу діяльність резерву провідників пасажирських вагонів. Також 20.11.2023 року згідно змісту протоколу №ПКВЧД-3-16/762 наради при начальнику пасажирського вагонного депо Одеса-Головна, було проведено додатковий розгляд акту перевірки поїзда №92 сполученням Одеса-Харків працівниками центру оперативного контролю філії «Пасажирська компанія» в добу 15.11.2023 ( а/с 24). \~ \~ \~ \~Було з`ясовано що старший майстер вагонного депо дільниці 1 групи [PERSON] у своєї робот користується посадовою інструкцією не від 10.12.2020 року а від 26.11.2021 року, у звязку із чим прийнято рішення про приведено інструкцій до єдиного зразку, скасоване рішення щодо притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог посадової інструкції від 2020 року та прийнято рішення про оголошення , на підставі ч.1 ст. 147 КЗпП України, догани, у звязку із неналежними виконанням вимог посадової інструкції №125 від 2021 року п.5.9 неналежними чином проведено роботу з профілактики правопорушень та злочинів серед працівників похідних бригад в т.ч перевезення безквіткових пасажирів, п. 5.3 несе відповідальність за виробничу діяльність резерву провідників. старшому майстру вагонного депо дільниці 1 групи [PERSON] . \~ \~ \~ \~Наказом №ПКВЧД-03-07/83 від 23.11.2023 «про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого майстра вагонного депо дільниці 1 групи резерву провідників Світлани Атанової» ( а/с 23 ) за неналежне виконання вимог п.5.9 посадової інструкції в частині проведення роботи з профілактики правопорушень та злочинів серед працівників поїзних бригад, в т.ч. перевезення безквіткових пасажирів та вимог п.5.3 посадової інструкції в частині відповідальності за виробничу діяльність резерву провідників, старшому майстру вагонного депо дільниці 1 групи [PERSON] , на підставі п.1 ст. 147 КЗпП Україна, оголошена догана. \~ \~ \~ \~Крім того, наказом № ПКВЧД-3-04/1272 від 24.11.2023 , начальником депо К. руда сом , затверджена та введена в дію з 24.11.2023 посадова інструкція від 24.11.2023 , реєстраційний номер №178, старшого майстра вагонного депо дільниці 1 групи ( а/с 30). У наказі зазначено що інструкція затверджена та введена в дію з метою належної роботи виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна, здійснення керівництва підлеглими працівниками , своєчасного забезпечення виконання сервісного обслуговування пасажирів у поїздах та організації роботи поїзних бригад. 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, преміюванням працівника, прийняттям посадових інструкцій та стягнення моральної шкоди внаслідок порушень прав працівника врегульовані Кодексом законів про працю України (скорочене КЗпП України) та Цивільним Кодексом України ( скорочене ЦК України). Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з вимогами\~статті 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до частини першої, другої\~статті 148 КЗпП України дисциплінарне\~стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Порядок застосування дисциплінарних стягнень передбачений\~статтею 149 КЗпП України, згідно з якою до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до частини другої\~статті 149 КЗпП України\~за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина третя статті 149 Кодексу). Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (частина четверта статті 149 Кодексу). Згідно зі статтею 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Конституційний Суд України визнав, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167\~ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) (абзац\~ 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України\~ від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008). Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків\~\~\~\~\~\~і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України). Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав,\~\~\~\~\~\~ і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Отже підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У частині першій статті 1167 ЦК України визначено загальні умови відповідальності за заподіяння моральної шкоди. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін Одним із фундаментальних прав людини є право на працю. Праця це невід`ємне право людини й необхідна передумова її самореалізації. Саме тому праця в її гуманізуючій функції розглядається як одне із найважливіших прав людини, а захист цього права є найпрестижнішим завданням юридичної науки та практики. Ст. 23 Загальної декларації прав людини закріплює, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Аналогічне право закріплене і у ч. 1 ст. 43 Конституції України, згідно з якою кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. У даному\~випадку предметом\~дослідження судом\~є вимоги\~стосовно позбавлення\~працівника премії,\~притягнення до\~дисциплінарної відповідальності,, затвердження та введення в дію посадової інструкції а також стягнення моральної шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій та переслідування на роботі. Суд , аналізуючи обставини, пояснення та доказі надані сторонами по суті справи , дає окремі висновки по кожної із заявлених вимог оцінюючи встановлені обставини та аргументи сторін. 5.1 Вимоги стосовно скасуванню наказу №ПКВЧД-03-04/1224 від 13.11.2023 про позбавлення [PERSON] премії за листопад 2023 року Відповідно до частини першої\~статті 1 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. За змістом частини другої\~статті 2 цього Закону, у структурі заробітної плати передбачена додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість i за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні i компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань i функцій. Згідно частин першої та другої\~статті 15 Закону України "Про оплату праці"\~форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Аналогічні за змістом положення також закріплено у\~статті 97 КЗпП України. Згідно, наданого представником відповідач, Положення про преміювання керівників, спеціалістів, фахівців та технічних службовців виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія « акціонерного товариства «Українська залізниця» , затвердженого наказом №1362 від 19.09.2019 , порядком нарахування та виплати премії на підприємстві визначено декілька підстав для не виплати премії або виплаті її не у повному обсязі, зокрема у п. 2.10 Положення зазначено, що працівники, які допустили порушення виробничої, трудової дисципліни, були притягнуті до адміністративної або кримінальної відповідальності чи яки допустили інші виробничі недоліки, позбавляються премії повністю або частково за наказам начальника ПКВЧД-3 Одеса-Головна а у п. 2.11 Положення вказано, що у разі притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності , премія за місяць, протягом якого було накладено дисциплінарне стягнення не виплачується повністю. Інші випадку , визначені у Положенні, не стосуються встановлених у даному випадку обставин. Суд звертає увагу, що вказане Положення не визначено як частина ( додаток ) до колективного договору та не має відомостей про погодження вказаного положення із виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом, тому не відповідає вимогам Закону України "Про оплату праці". Водночас , згідно самого наказу від 13.11.2023 року підставою для позбавлення пенсії визначено «за підсумками роботи за листопад 2023 року». Саме питання позбавлення премії розглядалось на нараді від 10.11.2023 та згідно змісту протоколу наради було визначено підставою для позбавлення премії позивача «як керівника резерву провідників, , за послаблення контролю за виконавською дисципліною працівників резерву провідників та як наслідок, зниження якості обслуговування пасажирів». Як вже зазначалось у даному обґрунтуванні , діюче Положення не містить такої підстави для позбавлення або зменшення розміру премії як підсумки роботи, тому підстава позбавлення премії яка зазначена у Наказі не може вважатись такою що визначена законом або внутрішнім Положенням. Якщо вважати підставою для позбавлення премії зазначені у протоколі наради від 10.11.2023 року послаблення контролю за виконавською дисципліною працівників резерву провідників, то фактично підставою для позбавлення премії визначено виявлене порушення трудової дисципліни, а як вже зазначено у п. 4 цього рішення - згідно з вимогами\~статті 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Тобто законом, як і Положенням, не передбачене зменшення або позбавлення премії працівнику відносно якого не було встановлено факт порушення трудової дисципліни. Факт порушення трудової дисципліни повинен бути визначений у відповідному наказі і зазначенням факту порушення та прийнятих заходів. У даному випадку, на думку суду, механізм застосування такого виду заходу, внаслідок порушення трудової, виробничої дисципліни, як позбавлення премії , не відповідає вимогам законодавства та внутрішнього Положення, а тому не може вважатись законним і відповідно тому визначається судом як незаконний а наказ щодо його застосування підлягає скасуванню. 5.2 Вимоги стосовно скасування наказу №ПКВЧД-03-07/83 від 23.11.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого майстра вагонного депо дільниці 1 групи резерву провідників Світлани Атанової Як зазначено у п.4 вказаного Рішення при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (частина третя статті 149 Кодексу). У даному випадку , на думку суду, у нарадах від 17.11.2023 та від 23.11.2023 не обґрунтовано а ні безпосередня вина майстра вагонного депо дільниці 1 групи, а ні ступінь тяжкості у конкретному проступку як самих праведників і Інструктора , який безпосередньо проводив перед рейсом нараду із зміною поїзної бригади, так і позивача. Суд, також, звертає увагу на те, що зазначені у посадових інструкціях, прийнятих у 2020 та у 2021 роках , відповідальність майстра вагонного\~депо дільниці\~1\~групи за виробничу діяльність резерву провідників , є загальною нормою, без визначення а ні ступеню відповідальності а ні те, яким саме чином корегується порушення трудової дисципліни провідників із відповідальністю майстра вагонного депо. Крім того вказані у протоколі від 23.11.2023 та наказі від 23.11.2023 норми відповідальності п. 5.9 посадової Інструкції - неналежними чином проведено роботу з профілактики правопорушень та злочинів серед працівників похідних бригад в т.ч перевезення безквіткових пасажирів не обґрунтовано а ні те, яким чином встановлено дані обставини, а ні те у чому саме вони визначені. Як неодноразово визначалось у судової практиці, зокрема у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі 754/4355/17: « дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку» . У вказаних вище Посадових Інструкція наявні п. 7 яки регламентують безпосередню відповідальність старшого майстра вагонного депо ( 1 групи ) , але у протоколах та у наказі не визначено наявність порушення вказаних норм позивачкою. Аналіз наданих стороною відповідача доказів щодо обґрунтованості притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності дає суду підстави для висновку що а ні під час притягнення особи до відповідальності а ні у судовому провадженні не доведено обґрунтованість доведеності того, що [PERSON] здійснила дисциплінарний проступок а тому наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності від 23.11.2023 підлягає скасуванню. 5.3 Вимоги стосовно скасуванню наказу № ПКВЧД-03-04/1272 від 24.11.2023 про затвердження та введення в дію посадової інструкції старшого майстра вагонного депо дільниці 1 групи від 24.11.2023, реєстраційний номер 178. Предметом дослідження у даному випадку є питання чи може роботодавець в односторонньому порядку прийняти рішення про внесення змін та доповнень у посадову інструкцію працівника. Законом визначено, що\~розширення трудових обов`язків\~працівника можливе або за згоди працівника, або в порядку, встановленому частиною 3 статті 32\~Кодексу законів про працю, за наявності підстав. Відповідно до частини 3 статті 32 КЗпП у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці\~допускається\~зміна істотних умов праці в разі продовження роботи за тією самою спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад тощо - працівник має бути повідомлений\~не пізніше ніж за два місяці. У даному випадку а ні у наказі про прийняття нової посадової інструкції а ні у протоколі наради від 23.11.2023 на яком було визначено необхідність прийняття нової інструкції не зазначається підставою наявність змін в організації виробництва, тому така підстава судом не розглядається. В інших випадках до посадових інструкцій може бути внесені зміни, доповнення лише на підставі наказу керівника підприємства, установи, організації за згоди працівника у наданих суду Порядку розробки та введення посадових і робочих інструкцій працівників виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» , пунктом 5.3.6 визначено, що зміни до посадових інструкцій або видання нової редакції посадової інструкції відбувається відповідно до розділу 4 цього порядку за згодою із працівником, який працює за вказаною посадою. Доведення нової інструкції до працівника та її узгодження із працівником мають суттєві розбіжності у механізмі , і у даному випадку зазначають що прийнята нова редакція просто доводиться до працівника у тому вигляді в якому вона вже прийнята а узгодження це процес підготовки нової редакції із активної діяльності не одного суб`єкта роботодавця а і працівника який має право заперечувати проти прийняття нових норм та /або пропонувати власні пропозиції. Тобто до внесення відповідних змін і до доповнень проект такої інструкції повинен бути узгоджено із працівником відносно посадових інструкцій якого вносяться зміни. Також, за змістом протоколу наради від 23.11.2023 року взагалі не зазначено чому саме виникла необхідність прийняття нової інструкції : зазначено лише про те що помилково у нараді від 17.11.2023 року при розгляді питання про дисциплінарну відповідальність [PERSON] було визначені положення посадової інструкції від 2020 року замість діючої посадової інструкції 2021 року. Чому виникла необхідність знову приймати нову редакцію посадової інструкції. В чому була встановлена невідповідність діючої змінам у штатному розпису депо і відповідно її невідповідність до розподілу обов`язків між начальником депо та його заступниками і головним інженером і як це стосується посади головного майстра , у протоколі не зазначено як і у наказі про затвердження нової редакції інструкції. Посилання представника відповідача про те що нова посадова інструкція не як не змінює істотні умови праці не приймається судом так як у такому разі незрозумілим є сам факт прийняття нової інструкції , яка не відрізняється від старої редакції прийнятої менш ніж за рік до нової зміни. Зазначені обставини, які встановлені судом, дають змогу суду прийти до висновку , що наказ від 24.22.2023 року про затвердження та введення посадової інструкції є таким, що прийнято із порушенням норм законодавства про працю посадова інструкція прийнята роботодавцем без наявності вимог визначених ч.3 ст. 32 КЗпП України та без узгодження її із працівником , посадових прав та обов`язків якого вказані змінена інструкція стосується, а тому вказаний наказ підлягає скасуванню. 5.4 Вимоги стосовно стягнення моральної шкоди Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 лютого 2019 року у справі\~\~ № 755/18455/17 (провадження № 61-39253св18) зазначив, що відповідно до загальних підстав відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, оскільки необхідно довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності, правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. У постанові від 14 червня 2021 року у справа № 235/3191/19 Верховний Суд зазначив таке Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав,\~ і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків,\~ а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Отже підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі\~ статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. У даному випадку судом встановлено що протягом невеликого часу, а саме з 13.11.2023 року по 24.11.2023 року, роботодавець АТ « Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» неодноразово порушила права працівника незаконно позбавила її премії за листопад, необґрунтовано притягнула до дисциплінарної відповідальності із порушенням норм законодавства про працю та в односторонньому порядку , без узгодження із працівником, прийняла нову посадову інструкцію як регулює права та обов`язку працівника, а тому на думку суду, завдала позивачу моральну шкоду. Розмір моральної шкоди з урахуванням як обставин її завдання так і того факту що порушення прав відносно керівника безумовно впливає на її відносини із підлеглими та колегами на роботі , змушує втрачати власний час на поновлення порушених прав , на думку суду відповідатиме критеріям справедливості і розумності у сумі 5000 гривень які підлягають стягненню на корись позивачці із Акціонерного товариства «Українська залізниця» в собі філії «Пасажирська компанія». На підставі викладеного та

Outcome: partial