Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] з посиланням на те, що 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 19365 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Смартфінанс» заборгованості у розмірі 10951,73 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 7556,69 грн., заборгованість за процентами 2645,04 грн., плата за пропуск мінімальних платежів 750 грн., за вчинення виконавчого напису 1100 грн., про існування якого йому стало відомо з виконавчого провадження № 66616784, відкритого 26 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л.. Вважає, що даний виконавчий напис вчинений із порушеннями законодавства України, оскільки кредитний договір № 99319716 від 20.08.2012 не був нотаріально посвідчений, що виключає можливість вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис, не перевіривши безспірність суми заборгованості за кредитним договором з порушенням строків для його вчинення. Зазначив,\~що з\~09.02.2023\~нотаріальна діяльність\~приватного нотаріуса Бригіди В.О. припинена у зв`язку з неодноразовим порушенням ним законодавства, що регулює вчинення нотаріальних дій, та зловживанням службовим становищем. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 19365, вчинений 28.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Смартфінанс» грошових коштів. Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 20 березня 2024 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного провадження, залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції; в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено (а.с. 69-71). Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 26 квітня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Григоренка А. О. задоволено; поновлено строк на подання клопотання про витребування доказів; витребувано у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб в особі провідного професіонала з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків [PERSON] належним чином засвідчену копію кредитного договору № 99319716 від 22.12.2011, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт», на підставі якого було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 19365 від 28.07.2021 (а.с. 157-158). Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 13 травня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. (а.с. 210-211). В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві позивачем. В судове засідання представник відповідача ТОВ «Смартфінанс» не прибув, подав до суду додаткові пояснення та заяву з відповідями на запитання позивача (а.с. 108-112), в яких просить відмовити в задоволення позову. У заяві свідка зазначено, що ТОВ «Смартфінанс» при зверненні до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. для вчинення виконавчого напису № 19365 від 28.07.2021 р. щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на підставі кредитного договору № 99319716 від 20.08.2012 р подано наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису (оригінал); кредитний Договір № 99319716 від 20.08.2012 р (оригінал); розрахунок заборгованості за кредитним договором № 99319716 від 20.08.2012 р (оригінал); документи що підтверджують факт правонаступності за борговими зобов`язаннями по договору боржника. Документи подані нотаріусу в оригіналах, копій поданих документів, не збереглись. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 99319716 від 20.08.2012 додано до заяви про вчинення виконавчого напису. Оригінал Кредитного Договору № 99319716 від 20.08.2012 ТОВ «Смартфінанс» станом на 10.04.2024 року, відсутній. Додатково повідомили, що 26.08.2021 року приватним виконавцем Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № 66616784 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 99319716 від 20.08.2012. Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. Враховуючи вищевикладене оригінал кредитного договору № 99319716 від 20.08.2012 знаходиться в матеріалах виконавчого провадження № 66616784. Додатково зазначили, що 25.02.2020 між ТОВ «Смартфінанс» та АТ «Банк Форвард» укладено Договір відступлення прав вимоги боргових зобов`язань № 25/02/20, за яким, відповідно до п 2.1. Банк передає (відступає) Компанії за плату, а Компанія приймає належні Банку права грошової вимоги (права вимоги) боргових зобов`язань до Позичальників за Кредитними договорами, укладеними між Банком та Позичальниками, у розмірі Портфеля заборгованості. (копія - Договору наявна в матеріалах справи). Відповідно до п 3.5. Договору, загальна сума заборгованості, неповерненої (непогашеної) Позичальником в рамках і відповідно до конкретного Кредитного договору, на дату укладення Договору уступки прав вимоги боргових зобов`язань, вказана в Реєстрі (стовпець реєстру «Загальна сума заборгованості, грн.»). Щодо вчинення виконавчого напису та стягнення по ньому зазначено, що ТОВ «Смартфінанс» на момент звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису надало всі передбачені законом та нормативно - правовими актами, чинними на момент виникнення правовідносин, документи. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, та нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, тим паче не повинен повідомляти боржника про стан заборгованості за кредитним договором. Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис відповідно до закону та підстав відмовляти Товариству у вчиненні виконавчого напису не було, а підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Представник третьої особи АТ «Банк Форвард» в судове засідання не прибув, АТ «Банк Форвард» про час і місце розгляду справи відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с. 81, 88, 127, 168) про причини неявки представника суд не повідомив, письмовий пояснень до суду не подав. Повідомили суд, що належним чином засвідчену копію кредитного договору на підставі якого було вчинено виконавчий напис надати не можуть, оскльки вказаний договір було направлено разом із виконавчим написом нотаріуса до приватного виконавця, та назад до банку не повертався (а.с. 177). Третя особа:\~ Приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда В.О., в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с. 82, 89, 128, 167), про причини неявки суд не повідомив, письмовий пояснень до суду не подав. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру нотаріусів, у вказаному Реєстрі відомості про приватного нотаріуса Бригіду В.О. не знайдено (а.с. 68). Третя особа:\~ Приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Павелків\~Т.\~Л. в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином (а.с. 83, 85, 129, 171), про причини неявки суд не повідомила, письмовий пояснень до суду не подала. Представник третьої особи Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не прибув повторно, про час і місце розгляду справи відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним\~чином (а.с.\~84,\~90,\~130,\~172), Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про причини неявки представника суд не повідомило, письмовий пояснень до суду не подало. Третя особа: Приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Дорошкевич\~В.Л. в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлена належним чином (а.с. 216), про причини неявки суд не повідомила, письмовий пояснень до суду не подала. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 28\~липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис номер 19365 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Смартфінанс» заборгованості за кредитним договором № 99319716, укладеним 20.08.2012 між [PERSON] \~та ПАТ\~«Банк Русский\~Стандарт»,\~правонаступником якого\~є АТ\~«Банк Форвард»,\~від якого\~було здійснено\~відступлення права\~грошової вимоги\~боргового зобов`язання ТОВ «Смартфінанс», в розмірі 10951,73 грн. (а.с. 40). На підставі заяви ТОВ «Смартфінанс» від 26.08.2021 приватним виконавцем\~виконавчого округу\~м.\~Києва Павелків\~Т.\~Л.\~26\~серпня 2021\~року відкрито\~виконавче провадження\~№ 66616784 з примусового виконання вказаного виконавчого напису, в межах якого винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витратна проведення виконавчих дій, про арешт коштів боржника (а.с. 38-39, 41-42, 183-188). 25 лютого 2020 року між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Смартфінанс» укладено договір відступлення прав вимоги боргових зобов`язань № 25/02/20 (а.с. 16-36), відповідно до п. 2.1 якого банк передає (відступає) компанії за плату, а компанія приймає належні банку права грошової вимоги (права вимоги) боргових зобов`язань до позичальників за кредитними договорами, укладеними між банком та позичальниками, у розмірі портфеля заборгованості. Компанія зобов`язується оплатити банку права вимоги до позичальників за кредитними договорами зазначеними у реєстрі, які відступаються банком компанії, у розмірі, порядку та строки, визначені розділом 6 цього договору про відступлення прав вимоги боргових зобов`язань (п. 2.2. договору). За цим договором компанія отримує право вимагати від позичальників належного виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. (п. 3.3. договору). Таким чином, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. Відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Як випливає з тексту оскаржуваного виконавчого напису, останній, вчинено на підставі п. 2 вищевказаного Переліку, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 року № 1172. Вказаним розділом під назвою "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» перелік доповнено згідно Постанови КМ України № 662 від 26.11.2014 року. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~від 02\~вересня 1993\~року «Про\~нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 28 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. В матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогіча правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). Зазначена позиція узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17. Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач суду не\~надав доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом. Таким чином, станом на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису, у чинному законодавстві України були відсутні підстави для його вчинення, на яку послався як на підставу для вчинення виконавчого напису у самому виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., тому позовні вимоги слід задовольнити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved