Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» Гаврилюк О.С. звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 23 листопада 2021 року між ТОВ «ЦЕТЕХНО», код ЄДРПОУ 43058939 та [PERSON] укладено договір №60200212037 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™, зокрема, йому передано в оренду на умовах лізингу «Телевізор Samsung UE55AU7100UXUA», вартістю 14999,01 грн. Станом на 17 березня 2023 року відповідач не виконав прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару. За весь період дії договору відповідачем в якості оплати вартості отриманого товару було сплачено 23.11.2021р.- 1000,00грн., 13.12.2021р. 1925,00 грн., 14.01.2022 р. 2000,00 грн., 05.02.2022 р. 2000,00 грн., 08.04.2022 1500,00 грн., 07.09.2022р.- 987,00 грн., 11.01.2023р. 1000,00грн. На день подання цієї позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 20348,08 грн., в тому числі: 14448,56 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару, 5899,52 грн. сума штрафних санкцій. Зважаючи на викладене представник позивача просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант груп» суму заборгованості у розмірі 20348,08 грн. та судові витрати. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2023 позовні вимоги були задоволені, стягнуто з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп" заборгованість станом на 17 березня 2023 року за договором № 60200212037 від 23 листопада 2021 року в сумі\~20\~348,08\~грн, з них: 14\~448,56 гривень заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 5\~899,52 гривень штрафні санкції; а також 2684,00 грн. сплаченого судового збору, а всього 23032, 07 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2023 заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2023 було скасовано за заявою представника відповідача адвоката Шевченко А.В. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Представник позивача ТОВ ФК «Фангарант Груп», який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Шевченко А.В., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. 27.03.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шевченко А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 23 листопада 2021 року між ТОВ «ЦЕТЕХНО» укладено договір № 60200212037 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™. На підставі вказаного договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу ««Телевізор Samsung UE55AU7100UXUA», вартістю 14999,01 грн., про що свідчить підпис відповідача в заяві про передачу товару. За весь період дії договору [PERSON] в якості оплати вартості отриманого товару сплачено: 23.11.2021р.- 1000,00грн., 13.12.2021р. - 1925,00 грн., 14.01.2022 р. - 2000,00 грн., 05.02.2022 р. - 2000,00 грн., 08.04.2022 - 1500,00 грн., 07.09.2022р.- 987,00 грн., 11.01.2023р. - 1000,00грн. Після вивчення позову та доказів, наданих позивачем в його обґрунтування, вважає позов не доведеним та не обґрунтованим. Пунктами 12.2 -12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу, У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Пунктів 12.2-12.3 Договору, приходить до висновку про те, що вони є несправедливими оскільки встановлюють вимогу зі сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за цим Договором, а отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Вимога про нарахування та сплату неустойки за Договором, яка є завищеною, не відповідає передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Вважає, що умови укладеного сторонами Договору, зокрема, його пункти 12.2 та 12.3 є недійсними, оскільки вони суперечать вимогам ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому просить в задоволені позовних вимог за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором відмовити в повному обсязі. 04.04.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання про визнання доказу недопустимим, в якому просить визнати відзив представника відповідача на позовну заяву від 25.03.2024 року неналежним доказом з підстав того, що був пропущений встановлений судом строк на подання відзиву. З даного приводу суд вважає на необхідне зазначити, що ухвалою суду від 28 серпня 2023 року задоволено заяву адвоката Шевченко А.В. в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19 червня 2023 року у цивільній справі ЄУН 332/1435/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Скасовано заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 червня 2023 року у цивільній справі ЄУН 332/1435/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Цивільну справу ЄУН 332/1435/23призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання з повідомленням сторін на 27 вересня 2023 року. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву,- 15 днів з дня вручення даної ухвали, роз`яснивши, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам\~ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, із одночасним надісланням копії відзиву та доданих до нього документів позивачеві. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин роз`яснено, що суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Відповідач [PERSON] , як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вищезазначену ухвалу суду від 28.08.2023, отримав 21.09.2023. Враховуючи викладене, останнім днем для подання відзиву, з урахуванням положень ст.124 та ч.6 ст.272 ЦПК України було 06.10.2023. З відзивом на позов представник відповідача звернулася засобами поштового зв`язку 25.03.2024 та відзив отримано судом 27.03.2024. Отже відзив подано з порушенням встановленого процесуального строку. Також суд вважає за необхідне зазначити, що 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку. Із початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної система (ЄСІТС) з`явилась додаткова можливість ознайомлення із матеріалами справи, оскільки доступ для ознайомлення можливий через підсистему "Електронний суд". Для отримання доступу у підсистемі "Електронний суд" до матеріалів справи є внесення до автоматизованої системи документообігу суду РНОКПП/код ЄДРПОУ сторони по справі та при необхідності її представника (у разі надання доступу представнику). Додаткові способи отримання доступу до матеріалів справи у підсистемі "Електронний суд": формування ордеру у підсистемі "Електронний суд"; подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи). При цьому, суд звертає увагу на те, що представник відповідача не заявляла клопотання щодо поновлення їй пропущеного процесуального строку. Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду. Отже, суд залишає без розгляду відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Шевченко А.В. на позовну заяву та вирішує справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року між ТОВ «ЦЕТЕХНО» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 60200212037 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™. На підставі вказаного договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телевізор Samsung UE55AU7100UXUA», вартістю 14999,01 грн, про що свідчить підпис відповідача в заяві про передачу товару. Відповідно до п. 8.1 Договору, клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах Договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія\~Фангарант Груп). Відповідно до п.8.2 Договору, порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі\~ПлатиПізніше™\~в редакції згідно з Наказом № 05/02-18 від 05.02.2018 року, що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з Правилами в електронній формі. Пунктом 9.1 Договору визначено, що якщо за умовами Пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання Договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на Договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості комплектації. Умовами пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20-го числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Також згідно з п.п.1.1,1.3 Договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № 2020072001 від 20.07.2020 року всі права вимоги до відповідачів, що випливають з умов Договору були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання Договору 23.11.2021 року. Про відступлення права вимоги за Договором відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно з п. 8.1 Договору. Відповідно до вищезазначеного договору № 60200212037 від 23 листопада 2021 року (п.14), [PERSON] зобов`язався здійснити оплату товару відповідно до умов договору, частинами - платіж при укладанні договору в розмірі 1000,00 грн; та 15 місячних платежів щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця у розмірі по 1458,24 грн. [PERSON] за весь період дії договору в якості оплати вартості отриманого товару сплатив: 23.11.2021 (при укладенні договору) - 1000,00 грн, 13.12.2021 1925,00 грн, 14.01.2022 2000,00 грн, 05.02.2022 2000,00 грн, 08.04.2022 1500,00 грн, 07.09.2022- 987,00 грн, 11.01.2023 1000,00 грн. Відповідно до наданого ТОВ «ФК «Фангарант Груп» розрахунку станом на 17 березня 2023 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 20348,08 грн, яка складається з 14448,56 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару та 5899,52 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12.3 Договору. Відповідно до положень ст. ст.\~6,\~627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.ст. 525,\~526,\~527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України закріплено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором № 60200212037 від 23 листопада 2021 року та має заборгованість. При цьому, кількість та розмір платежів відповідачем не оспорюються. За розділом 3 Правил отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше, передбачено надання клієнту пакету фінансування, який містить істотні умови, за якими товари (послуги) надаються клієнту. Обраний клієнтом пакет фінансування зазначається в Договорі і є його невід`ємною частиною з моменту підписання Договору. Пакет фінансування містить: назву пакета; розмір платежу, який сплачується клієнтом при укладенні Договору та порядок його сплати (якщо передбачено пакетом фінансування); період, кількість і розмір (або порядок його визначення) періодичних платежів для погашення вартості товарів (послуг); вид Договору за яким клієнт отримує товари (послуги) згідно пакету фінансування; порядок переходу права власності та ціну, за якою товари можуть бути передані у власність клієнту; інформацію про сторону, яка забезпечує страхування ризиків випадкового знищення або випадкового пошкодження товарів (якщо передбачено пакетом фінансування); розмір плати за надання фінансування та порядок її оплати, інші умови, що є складовою пакету фінансування (а.с. 10). За п.п. 3, 4 укладеного сторонами договору № 60200212037 від 23 листопада 2021 року сторони визначили умови пакету фінансування прямий лізінг із розстроченням платежів (крім першого) 15 платежів (а.с.6). Пунктами 12.2-12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів Відповідач сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. Крім того, згідно положень п. 12.4. Договору, у разі прострочення Відповідачем сплати платежів на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, останній зобов`язаний за першою вимогою Позивача протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання такої вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з Пакетом фінансування. Відповідно до положень п. 12.5. Договору у разі прострочення сплати платежу, повністю або частково, на строк більше 30 (тридцяти) днів, Відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місцезнаходження Процесинг-центра. Повернення товарів не позбавляє Відповідача від обов`язку сплатити наявну поточну заборгованість за Договором. Проте, 15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX, який набув чинності 17 березня 2022 року та відповідно до якого розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 наступного змісту: «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово був продовжений й на час розгляду справи судом триває. З розрахунку суми заборгованості за договором № 60200212037 від 23 листопада 2021 року вбачається, що штрафні санкції (неустойку) позивач почав нараховувати з 20 червня 2022 року по 17 березня 2023 року включно (а.с.5). З огляду на викладене, нарахування позивачем ТОВ «ФК «Фангарант Груп» штрафу (неустойки) за період з 20 червня 2022 року по 17 березня 2023 року слід визнати незаконним. Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідач станом на 17.03.2023 в рахунок погашення заборгованості за договором вніс 10412,00 грн, з яких позивачем зараховано в рахунок погашення місячних платежів 8425,00 грн, а 1987,00 грн в рахунок погашення неустойки (987,00 грн, - у вересні 2022 року та 1000,00 грн, - у січні 2023 року, тобто під час дії воєнного стану). Тому нараховану та стягнуту з відповідача суму неустойки в розмірі 1987,00 грн, необхідно віднести в рахунок сплаченої відповідачем заборгованості. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» підлягає стягненню заборгованість за договором № 60200212037 від 23 листопада 2021 року в розмірі 12461,56 гривень (22873,56 гривень (нарахована сума заборгованості) 7886,52 гривень (розмір нарахованої неустойки)). Відповідно до ст. 141 ЦК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2529 від 15.03.2023. На підставі ст.141,142\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог (61,2%), в розмірі 1642,61 грн.

Outcome: partial