Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, у якому просить суд: -встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку літ."А",загальною площею 119,7 кв.метри,житловою площею 42,4 кв.метри, сараїв літ."Б","Д","Є", гаражу літ."Г", споруд № 1-4. -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] на житловий будинку,що розташований за адресою: [ADDRESS] ,що в цілому складається з житлового будинку літ."А",загальною площею 119,7 кв.метри, житловою площею 42,4 кв.метри, сараїв літ."Б","Д","Є", гаражу літ."Г",споруд №1-4. Короткий зміст позовних вимог [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,актовий запис №10 від 13 січня 2015 року . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме:на житловий будинок,що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вищезазначене майно належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Андрєєвою Т.М.,зареєстрованого в реєстрі за№1-19. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (інвентаризаційна справа №16/05-2021-ТП) виготовленого ФОП [PERSON] станом на 16.05.2021 року житловий будинок,розташований за адресою: [ADDRESS] ,що в цілому складається з житлового будинку літ."А",загальною площею 119,7 кв.метри, житловою площею 42,4 кв.метри, сараїв літ."Б","Д","Є", гаражу літ."Г",споруд №1-4. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Факт родинних відносин зі спадкодавицею, а саме,те що [PERSON] є матір`ю позивача, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 06.07.1977 року ,де вказано що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Окрім позивача право на спадщину,як спадкоємці першої черги за законом мають його рідний брат [PERSON] та сестра [PERSON] . Однак, матері сторін по позову ще за життя висловила свою волю, щоб житловий будинок після її смерті належав саме позивачу,оскільки він тривалий час проживав разом з матір`ю,доглядав за нею,мав спільне господарство та побут,а також за власний рахунок здійснив її поховання та оплатив усі ритуальні витрати. Наведені доводи підтверджуються довідкою № 2 від 22 від 22.01. 2015 року виданою виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,складеної згідно акту опитування свідків від 21.01.2015 року. Проте за життя [PERSON] не встигла скласти письмовий заповіт на ім`я позивача,а відповідачі були обізнані про волевиявлення їх матері та не заперечували проти її розпорядження. Саме тому державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Іваницьким О.Ю. було заведено спадкову справу щодо майна померлого №221/2015 від 23.05.2015 року,що вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 404692111 від 23.05.2015 року. При заведенні спадкової справи позивачем було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] повністю відмовились від прийняття спадщини на користь позивача,що підтверджується відповідними заявами,які містяться в матеріалах спадкової справи,заведеної до майна померлої. Після смерті спадкодавиці відповідачі передали позивачу правовстановлюючі документи на житловий будинок, оскільки вони не мали наміру оформлювати право власності на спадкове майно. Однак,зі спливом часу між ними виник спір щодо оформлення права власності на вищезазначений житловий будинок, у зв`язку з чим відповідачами були відкликані їхні попередні заяви про відмову від прийняття спадщини та подано нові заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на те,що між ними виник спір про право,нотаріусом було рекомендовано в подальшому вирішувати питання щодо оформлення спадщини в судовому порядку. Після смерті матері позивач фактично вступив у спадщину,оскільки продовжує користуватися спадковим майном та доглядати житловий будинок,обробляє присадибну ділянку,що у відповідності зі ст. 1268 ЦК України свідчить про прийняття ним спадщини. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 15.01.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті та витребувано у державного нотаріуса завірену належним чином копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини, які зазначені в позові та просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися, надали суду заяви про розгляд справи за іх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] ,що вбачається зі свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] ,виданого виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,актовий запис №10 від 13 січня 2015 року . Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме:на житловий будинок,що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вищезазначене майно належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області Андрєєвою Т.М.,зареєстрованого в реєстрі за№1-19. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (інвентаризаційна справа №16/05-2021-ТП) виготовленого ФОП [PERSON] станом на 16.05.2021 року житловий будинок,розташований за адресою: [ADDRESS] ,що в цілому складається з житлового будинку літ."А",загальною площею 119,7 кв.метри,житловою площею 42,4 кв.метри, сараїв літ."Б","Д","Є", гаражу літ."Г",споруд №1-4. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Факт родинних відносин зі спадкодавицею, а саме,те що [PERSON] є матір*ю позивача,підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 06.07.1977 року ,де вказано що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Окрім позивача право на спадщину,як спадкоємці першої черги за законом мають його рідний брат [PERSON] та сестра [PERSON] . Однак, матері сторін по позову ще за життя висловила свою волю,щоб житловий будинок після ії смерті належав саме позивачу,оскільки він тривалий час проживав разом з матір`ю,доглядав за нею,мав спільне господарство та побут,а також за власний рахунок здійснив її поховання та оплатив усі ритуальні витрати. Наведені доводи підтверджуються довідкою № 2 від 22 від 22.01. 2015 року виданою виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області,складеної згідно акту опитування свідків від 21.01.2015 року. Проте за життя [PERSON] не встигла скласти письмовий заповіт на ім*я позивача,а відповідачі були обізнані про волевиявлення їх матері та не заперечували проти її розпорядження. Саме тому державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Іваницьким О.Ю. було заведено спадкову справу щодо майна померлого №221/2015 від 23.05.2015 року,що вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 404692111 від 23.05.2015 року. При заведенні спадкової справи позивачем було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] повністю відмовились від прийняття спадщини на користь позивача,що підтверджується відповідними заявами,які містяться в матеріалах спадкової справи,заведеної до майна померлої. Після смерті спадкодавиці відповідачі передали позивачу правовстановлюючі документи на житловий будинок, оскільки вони не мали наміру оформлювати право власності на спадкове майно. Однак,зі спливом часу між ними виник спір щодо оформлення права власності на вищезазначений житловий будинок, у зв*язкуу з чим відповідачами були відкликані їхні попередні заяви про відмову від прийняття спадщини та подано нові заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на те,що між ними виник спір про право,нотаріусом було рекомендовано в подальшому вирішувати питання щодо оформлення спадщини в судовому порядку. Після смерті матері позивач фактично вступив у спадщину,оскільки продовжує користуватися спадковим майном та доглядати житловий будинок,обробляє присадибну ділянку,що у відповідності зі ст. 1268 ЦК України свідчить про прийняття ним спадщини. Таким чином, вищевказаний будинок відноситься до спадкової маси, згідно із вимогами ст. 1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно дост.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, після померлої [PERSON] позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування, відповідно до вимог ст.1261 ЦК України. Із змісту ст.1268\~ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321\~ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем [PERSON] своїх спадкових прав після смерті матері є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Висновки за результатами розгляду справи Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем цілком обґрунтовано заявлені вимоги, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved