Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна», в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 37907,43 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн В обґрунтування позовних вимог вказала, що 28 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №4349, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвент Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №500224952 від 01 вересня 2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» у сумі 17017,22 грн. Також, 28 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] з виконання виконавчого напису №4350, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвент Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №500213380 від 15 червня 2011 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк» у сумі 20890,21 грн. Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 жовтня 2022 року у цивільній справі №631/132/22 визнано виконавчий напис, вчинений 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., реєстровий №4349 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у сумі 17017,22 грн, таким, що не підлягає виконанню. Також визнано виконавчий напис, вчинений 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., реєстровий №4350 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у сумі 20890,21 грн, таким, що не підлягає виконанню. Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 жовтня 2022 року набрало законної сили 03 листопада 2022 року. Згідно довідки про здійснені відрахування та виплати №42 від 08 березня 2023 року, виданої Структурним підрозділом «Служба сигналізації та зв?язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укзалізниця», за постановою від 25.05.2020 року по ВП [NUMBER] (за виконавчим написом №4349 від 09.04.2020), за період з 28 квітня 2020 року по 05 січня 2023 року із заробітної плати [PERSON] здійснено відрахувань на загальну суму 19403,94 грн, із яких: на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» - 17017,22 грн, на користь приватного виконавця Табінського О.В. - 2386,72 грн. Згідно довідки про здійснені відрахування та виплати №43 від 08 березня 2023 року, виданої Структурним підрозділом «Служба сигналізації та зв?язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ Укзалізниця, за постановою від 25.05.2020 року по ВП [NUMBER] (за виконавчим написом №4350 від 09.04.2020), за період з 28 квітня 2020 року по 05 січня 2023 року із заробітної плати [PERSON] здійснено відрахувань на загальну суму 23664,23 грн, із яких: на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» - 20890,21 грн, на користь приватного виконавця Табінського О.В. - 2774,02 грн. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Р.І. №19969 від 21 листопада 2023 року, при вчиненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження [NUMBER] на рахунок ТОВ «Росвен Інвест Україна» поступили кошти [PERSON] в сумі 20680,87 грн.; при вчиненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження [NUMBER] на рахунок ТОВ «Росвен Інвест Україна» поступили кошти [PERSON] в сумі 17360,53 грн. Загальна сума, яку було стягнуто за ВП [NUMBER] та ВП [NUMBER] становить 37907,43 грн. Таким чином, на думку позивача, ТОВ «Росвен Інвест Україна» безпідставно набуло 37907,43 грн, які були стягнуті з її заробітної плати за виконавчими написами, які було визнано такими, що не підлягають виконанню, а тому такі кошти має бути повернуто. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 листопада 2023 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет. Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за місцезнаходження відповідача. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0600248398849, рекомендований лист з додатками 16 лютого 2024 року вручено відповідачу за довіреністю. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4349 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №500224952 від 01 вересня 2011 року в розмірі 17017,22 грн. 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4350 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №500213380 від 15 червня 2011 року в розмірі 20890,21 грн. 28 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі виконавчого напису №4349, виданого 09.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., а також 25 травня 2020 року в данному виконавчому провадженні винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 28 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. було відкрито виконавче провадження [NUMBER] на підставі виконавчого напису №4350, виданого 09.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., а також 25 травня 2020 року в данному виконавчому провадженні винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Рішенням Нововодолазького районного суду харківської області визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., реєстровий №4349 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у сумі 17017,22 грн, визнано виконавчий напис, вчинений 09 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., реєстровий №4350 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у сумі 20890,21 грн, таким, що не підлягає виконанню. 05 січня 2023 року постановою про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4349, виданого 09.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. закінчено. 05 січня 2023 року постановою про закінчення виконавчого провадження [NUMBER], виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №4350, виданого 09.04.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. закінчено. 24 травня 2023 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Росвен Інвест Україна» з вимогою щодо невідкладного повернення безпідставно отриманих коштів, яку надіслано на поштову адресу рекомендованим листом (№6105249001340) та отримано відповідачем відповідно до копії зворотнього повідомлення. Згідно довідки про здійснені відрахування та виплати №42 від 08 березня 2023 року, виданої Структурним підрозділом «Служба сигналізації та зв?язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укзалізниця», за постановою від 25.05.2020 року по ВП [NUMBER] (за виконавчим написом №4349 від 09.04.2020), за період з 28 квітня 2020 року по 05 січня 2023 року із заробітної плати [PERSON] здійснено відрахувань на загальну суму 19403,94 грн, із яких: на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» - 17017,22 грн, на користь приватного виконавця Табінського О.В. - 2386,72 грн. Згідно довідки про здійснені відрахування та виплати №43 від 08 березня 2023 року, виданої Структурним підрозділом «Служба сигналізації та зв?язку» регіональної філії «Південна залізниця» АТ Укзалізниця, за постановою від 25.05.2020 року по ВП [NUMBER] (за виконавчим написом №4350 від 09.04.2020), за період з 28 квітня 2020 року по 05 січня 2023 року із заробітної плати [PERSON] здійснено відрахувань на загальну суму 23664,23 грн, із яких: на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» - 20890,21 грн, на користь приватного виконавця Табінського О.В. - 2774,02 грн. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Р.І. №19969 від 21 листопада 2023 року, при вчиненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження [NUMBER] на рахунок ТОВ «Росвен Інвест Україна» поступили кошти [PERSON] в сумі 20680,87 грн.; при вчиненні виконавчих дій в межах виконавчого провадження [NUMBER] на рахунок ТОВ «Росвен Інвест Україна» поступили кошти [PERSON] в сумі 17360,53 грн. Загальна сума, яку було стягнуто за ВП [NUMBER] та ВП [NUMBER] становить 37907,43 грн. Позивач, звернувшись до суду з указаним позовом, просить стягнути з відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» на її користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 37907,43 грн. Згідно положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: «зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала». Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 року у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не грунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.» Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20: "Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/20633/15-ц від 20.03.2019 зазначено, що предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб. Згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 592/12956/21 від 22.03.2023 під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці з акону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно". Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі №910/1531/18 та від 28 січня 2020 року Верховним Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи №910/16664/18. Таким чином, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, виконавчі написи нотаріуса були визнані такими, що не підлягають виконанню, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі таких виконавчих написів, є безпідставним як на час набуття, так і на моменту розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 37907,43 грн. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1073,60 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved