Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач 25.12.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 148\~523,89 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач. Станом на 01.02.2023 по особистому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] існує заборгованість у сумі 148\~523,89 гривень. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за надану йому теплову енергію щомісячно. Проте, свої зобов`язання відповідач не здійснює, внаслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Ухвалою від 26.12.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 04.03.2024. До суду 29.01.2024 надійшов відзив [PERSON] , згідно якого просить відмовити у позові. В обґрунтування відзиву зазначено, що фактично взаємовідносини між споживачем теплової енергії [PERSON] та теплопостачальною організацію КП «Теплопостачання міста Одеси» за адресою: [ADDRESS] , були припинені, після відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання з серпня 2007 року. До суду 04.03.2024 надійшли пояснення КП «Теплопостачання міста Одеси», згідно яких зазначено, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували відключення квартири від системи теплопостачання відповідно до вимог чинного законодавства. При відключення від мереж централізованого опалення без дотримання вимог Порядку №169, такі дії споживача вважаються самовільними та протиправними, які тягнуть за собою відповідальність та не надають підстав для припинення обов`язків по сплаті за теплопостачання. Крім того, у разі відключення споживач не звільняється від обов`язку оплати за опалення місць загального користування. У судове засідання 04.03.2024 учасники справи не з`явилися, розгляд справи було відкладено до 04.04.2024. У судовому засіданні 04.04.2024 проведеному за участі [PERSON] було долучено відзив, докази подані відповідачем до відповідь на відзив позивача, викладену з назвою «пояснення». З метою надання відповідачу часу ознайомитися з відповіддю на відзив, розгляд справи було відкладено до 21.05.2024. До суду 08.04.2024 надійшли заперечення на відповідь на відзив у вигляді пояснень від [PERSON] , у яких вказує, що додатково подані докази відповідачем підтверджують факт відключення квартири від мережі центрально опалення та встановлення газового опалення. Позивач не надав доказів, що ним фактично здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні 21.05.2024 [PERSON] заперечувала проти позову. Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Представник позивача [PERSON] 04.04.2024 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] щодо постачання послуг за адресою: [ADDRESS] в якій зареєстрована [PERSON] . Згідно реєстру нарахувань та сплат абоненту [PERSON] нарахована заборгованість за період жовтень 2010 року квітень 2023 року та станом на квітень 2023 pоку складає 159\~209,88 грн. Відповідачем не заявляється про застосування строку позовної давності. [PERSON] вказує про відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання з серпня 2007 року. 25.10.2007 [PERSON] звернувся до Комісії по розгляду питань відключення від ЦО та ГВС з заявою, якою просив надати дозвіл на відключенні від мережі ЦО та ГВС квартири для використання індивідуального опалення і гарячого водопостачання квартири за адресою: [ADDRESS] . На заяві міститься напис «зареєстровано 25.10.07 каб №15». 12.03.2008 було вбудовано внутрішньобудинкове газообладнання в квартиру [ADDRESS] , про що свідчить будівельний паспорт підписаний головним інженером ПП «Побутгаз» та головою експлуатаційної комісії ТОВ «Одесагаз». 25.04.2008 було підписано акт приймання в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта внутрішньобудинкового газообладнання житлового будинку [ADDRESS] . З довідки від 27.09.2012 начальника дільниці [ADDRESS] система ЦО та ГВ відсутня. Згідно довідки старшого майстра дільниці №8 КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 19.08.2013, в квартирі [ADDRESS] , система центрального опалення демонтована технічно вірно і відсутня з серпня 2007 року. За правилами частини 6 статті 19 Закону України України «Про теплопостачання» (в редакції від 02.06.2005), споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції від 02.06.2005), споживач теплової енергії має право на вибір, одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Заява про відключення квартири від центрального опалення зареєстрована виконкомі 25.10.2007. Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 в редакції від 21.07.2005 (далі Правила). Пунктом 24 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил) . Згідно з пунктом 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплозабезпечення» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (далі Порядок №4, втратив чинність з 17.09.2019 року), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від таких послуг. Порядком № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення даного поселення або окремого мікрорайону. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Тобто, комісія мала розглянути заяву [PERSON] від 25.10.2007 до 25.11.2007 та прийняти рішення. Дійсно рішення комісії відповідачем не додано, однак будівельний паспорт підписаний зокрема ТОВ «Одесагаз» та Акт приймання в експлуатацію від 25.04.2008 свідчить про те, що дозвіл був наданий. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №169 від 06 листопада 2007 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/14587, були внесені зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року №4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Таким чином, процедура відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, яка була врегульована Порядком №4 від 22.11.2005, порушена не була, оскільки така процедура розпочалася 25.10.2007, тобто з дня звернення до Комісії. За викладених вище обставин, суд вважає, що відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення не було самовільним, оскільки таке відключення було проведено у порядку встановленому законодавством. Посилання представника позивача на Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169, є безпідставним, адже відключення позивача від централізованого опалення відбулося набагато раніше. Позивач нараховує заборгованість відповідачці з жовтня 2010 року, при тому є допис, що раніше був судовий наказ, однак копія такого наказу до матеріалів справи долучена не була. З такого розрахунку вбачається, що [PERSON] за більш як 12 років не здійснила жодної оплати. Отже, послугами з централізованого постачання теплової енергії відповідач не користуються, а тому у ней відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації за спірний період, оскільки фактично ці послуги нею отримані не були. Дійсно, при відключенні квартири від централізованого опалення за власником зберігається обов`язок здійснювати оплату за опалення місць загального користування у будинку, проте, позивачем крім реєстру нарахувань та оплат за абонентом не додано жодного доказу, що перешкоджає здійснити нарахування [PERSON] за опалення місць загального користування у будинку [ADDRESS] . Тож, на переконання суду, на підставі повного та всебічного дослідження доказів, підстав для здійснення стягнення з [PERSON] заборгованості за теплопостачання, від якого її квартири була відрізана, не встановлено, тому позов КП «Теплопостачання міста Одеси» задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, сплачений судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed