Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на земельну ділянку площею 3,53 га, розташовану на території Бросківської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 480274 від 02.04.2003 року та право на 2/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Авангард», згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАО № 008252, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 22.08.2003 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримує впоєному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 3,53 га, розташована на території Бросківської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 480274 від 02.04.2003 року - право на 2/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Авангард», згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАО № 008252, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 22.08.2003 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.2010 року, виданого виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.\~ Відповідно до заповіту від 20.12.1999 року, посвідченого секретарем Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 145, [PERSON] належний їй земельний пай згідно сертифікату серії ОД № 0068118, розташований на землях КСП «Авангард» Ізмаїльського району Одеської області, заповіла донці [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні,\~ неповнолітні,\~ повнолітні\~ непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, \~ незалежно від змісту заповіту,\~ половину частки,\~ яка належала \~ б \~ кожному \~ з\~ них\~ у\~ разі\~ спадкування\~ за\~ законом (обов`язкова частка). Особи, які відповідно до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~ цього Кодексу. До неохопленої заповітом спадщини після смерті [PERSON] відноситься: - земельна ділянка площею 3,53 га, розташована на території Бросківської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 480274 від 02.04.2003 року - право на 2/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 3,52 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Авангард», згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАО № 008252, виданого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. від 22.08.2003 року. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.1964 року, виданого Бросківським сільським бюро РАЦСу Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 010.8.1981 року, виданого виконаним комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою старостою Бросківського старостинського округу від 20.02.2023 року за № 233, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved