Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Кременецька окружна прокуратура в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Лановецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача\~Комунальне некомерційне підприємство «Лановецька міська лікарня» звернулася в суд з позовом до [PERSON] , у якому просять стягнути з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти витрачені на лікування потерпілих від кримінального правопорушення [PERSON] та [PERSON] в розмірі 35439,52 гривень; стягнути із [PERSON] на користь держави в особі Лановецької міської ради, кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від кримінального правопорушення у лікувальному закладі КНП «Лановецька міська лікарня» в розмірі 2260,46 гривень. З позовної заяви вбачається, що вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 04.01.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілі [PERSON] та [PERSON] отримали тяжкі тілесні ушкодження. Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , знаходився на стаціонарному лікуванні у відділі анестезіології з інтенсивної терапії та загально хірургічному відділенні КНП «Лановецька міська лікарня» з 04.10.2023 по 16.10.2023 (13 ліжко-днів). Вартість його перебування на лікуванні становило 30945,51 грн. Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у загально хірургічному відділенні КНП «Лановецька міська лікарня» з 04.10.2023 по 17.10.2023 (14 ліжко-днів). Вартість її перебування на лікуванні становило 6754,47 грн. КНП «Лановецька міська лікарня» та Національна служба здоров`я України не звертатиметься з позовом про стягнення витрат на лікування потерпілих [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілих підлягають стягненню із [PERSON] на користь місцевого та державного бюджету. 01.04.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. Вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 04.01.2024 затверджено угоду, укладену 22 грудня 2023 року між сторонами про визнання винуватості [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України. Визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 286 КК України\~та призначено йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. На підставі\~ст.75 ККУ\~звільнено [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 п 1,2\~ст.76 ККУ\~покласти на [PERSON] обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. Вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 04.01.2024 встановлено наступні обставини: «04.10.2023 близько 15.25 год., водій [PERSON] керував технічно несправним автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA» д.н. [NUMBER] із двома пасажирами в салоні, в порушення вимог п.31.4.5 г)\~ПДР\~України, а саме на обох осях транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора, а на задній вісі - шини різного розміру та різного малюнку протектора. 04.10.2023 близько 15.25 год. водій [PERSON] , проїхавши населений пункт - с.Піщатинці Кременецького району Тернопільської області та, рухаючись автошляхом С 201702 «Катеринівка-Борсуки» із сторони с. Катеринівка, Кременецького району Тернопільської області в напрямку до с.Борсуки, Кременецького району Тернопільської, на 8 км.+300 м. зазначеного автошляху, в порушення вимог пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1\~Правил дорожнього руху\~України, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року\~із змінами та доповненнями, не ураховував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» д.н. [NUMBER] та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, і в такий спосіб своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил, водій [PERSON] не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху, відволікшись від керування автомобілем «VOLKSWAGEN JETTA» д.н. [NUMBER] , допустив зміну напрямку його руху ліворуч та виїзд на смугу зустрічного руху, а надалі виїзд на конструктивно виділений елемент автомобільної дороги, який не призначений для руху транспортних засобів - ліве узбіччя, де допустив зіткнення передньої лівої і правої бокових частин автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» д.н. [NUMBER] із стовбурами дерев, що розташовувалася на лівому узбіччі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» д.н. [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у виді розриву селезінки, що супроводжувалась внутрішньочеревною кровотечею та розвитком постгеморагічної анемії, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки у виді лівобічного пневмотораксу, які за ступенем тяжкості належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN JETTA» д.н. [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми лівої нижньої кінцівки у виді переломів нижніх третин діафізів (тіл) великогомілкової і малогомілкової кісток та ушкодження м`яких тканин - рани по внутрішній поверхні гомілки у нижній третині, які за ступенем тяжкості належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Порушення водієм [PERSON] вимог пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, п.31.4.5 г)\~Правил дорожнього руху\~України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року\~із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведенні у\~статті 14 Закону України «Про дорожній рух»\~(№3353-XII від 30 червня 1993 року), із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілим [PERSON] та [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень.». Відповідно до довідки КНП «Лановецька міська лікарня» Лановецької міської ради №50 від 15.01.2024, потерпілі [PERSON] з 04.10.2023 по 16.10.2023 (13 ліжко-день) знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії та загально хірургічному відділенні КНП «Лановецька міська лікарня», вартість затрат на лікування та перебування становить 30945,51 грн.; [PERSON] 04.10.2023 по 17.10.2023 (14 ліжко-день) знаходилась в загально хірургічному відділенні КНП «Лановецька міська лікарня», вартість затрат на лікування та перебування становить 6754,47 грн.. Загальна вартість понесених витрат становить 37699,98 яка станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодована. Фінансування КНП «Лановецька міська лікарня» у 2023 році здійснювалося Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Лановецька міська лікарня» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0963-Е123-Р000. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з міського бюджету. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Національна служба здоров`я України є юридичною особою. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Лановецька міська рада є юридичною особою. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Лановецька комунальна центральна районна лікарня є юридичною особою, засновником і власником якої є Лановецька районна рада. Статутом КНП «Лановецька міська лікарня», затвердженим рішенням міської ради від 17.02.2021 №129 визначено, що лікарня є правонаступником усього майна, прав та обов`язків КНП «Лановецька центральна районна лікарня», власником та засновником Підприємства виступає Лановецька міська рада. Отже, КНП «Лановецька міська лікарня» відноситься до юридичних осіб комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, частково надходять із місцевого бюджету. Враховуючи наведене, кошти в сумі 1873,51 грн та 386,95 грн підлягають зарахуванню до місцевого бюджету. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»\~держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. Національна служба здоров`я України є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки КНП «Лановецька міська лікарня» витратила отримані від НСЗУ державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікуванні потерпілих [PERSON] та [PERSON] , які перебували на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНП «Лановецька міська лікарня», дані кошти, а саме 29072 грн та 6367,52 грн, необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. На виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Кременецькою окружною прокуратурою попередньо повідомлено Національну службу здоров`я України листом №51/1-841 вих-24 від 21.02.2024 та Лановецьку міську раду листом №51/1-843 вих-24 від 21.02.2024 про представництво інтересів держави в особі Лановецької міської ради та Національної служби здоров`я України. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Відповідно до п.3 ст.131-1\~Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч.3 ст.23\~ Закону\~України «Про\~прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.3 ст.56\~ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно ч.4 ст.56\~ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Згідно п.3 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~7\~липня 1995\~року №11\~"Про\~відшкодування витрат\~на стаціонарне\~лікування особи,\~яка потерпіла\~від злочину,\~та судових\~витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ\~від 16.07.1993\~року №545 передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно ч.1ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.3 Постанови КМ\~України №545\~від 16.07.1993\~року «Про\~затвердження Порядку\~обчислення розміру\~фактичних витрат\~закладу охорони\~здоров`я\~на стаціонарне\~лікування потерпілого\~від злочинного\~діяння та\~зарахування стягнених\~з винних\~осіб коштів\~до відповідного\~бюджету і\~їх використання» визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Згідно ч.7 ст.128\~КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховується до відповідного бюджету. Станом на дату звернення із позовом до суду заподіяна шкода відповідачем не відшкодована. Унаслідок винних дій [PERSON] потерпілі [PERSON] та [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні у КНП «Лановецька міська лікарня», яка витратила отримані від Національної служби здоров`я України державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між Національною службою здоров`я України (замовник) та КНП «Лановецька міська лікарня», витрати на їх лікування склали 37699,98 гривень, які не відшкодовані, що свідчить про порушення інтересів держави, за захистом яких до суду звернулась виконувач обов`язків керівника Кременецької окружної прокуратури, тому дані кошти, а саме 35439,52 гривень необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України, а кошти в сумі 2260 гривень стягнути та зарахувати до місцевого бюджету. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача в користь держави в особі Кременецької окружної прокуратури підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved