Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2024 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено. До суду 29 квітня 2024 року надійшла заява представника [PERSON] про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 грн та витрат, понесених внаслідок проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 6 815, 52 грн. У судове засідання 09 травня 2024 року сторони не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~приходить до\~наступного щодо вимоги [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з правовою допомогою. З матеріалів справи вбачається, що позивач в своєму позові зазначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. На підтвердження заявленої суми витрат на правову допомогу Заявником були надані наступні докази: -Копія Розрахунку судових витрат по справі від 26.04.2024 р.; -Копія Акту виконаних робіт від 22 квітня 2024 р.; -Копія Договору про надання правової допомоги від 29.10.2023 р. -Копія Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 10 листопада 2023 р. З огляду на інформацію, зазначену в наданому Заявником Акті виконаних робіт від 22 квітня 2024 р. та Розрахунку судових витрат по справі від 26.04.2024 р., та правову допомогу, надану в рамках даної справи, включаються наступні послуги адвоката: ознайомлення із документами та іншими матеріалами справи, попередні консультації вартістю 1500 грн., вивчення судової практики у подібних справах вартістю 1500 грн., підготовка і подання до суду позовної заяви про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП вартістю 1000 грн., участь представника Позивача у двох судових засіданнях, вартість кожного з яких становить 2500 грн. та ознайомлення із відзивом на позовну заяву та подання відповіді на відзив вартістю 1000 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Пунктом 3.2\~Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009\~передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто,\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 червня 2021 року по справі № 550/936/18. Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19). Згідно положень ст.\~ст. 76-81 ЦПК України, обставини, на які посилаються сторони, як на обґрунтування своїх вимог чи заперечень, повинні бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, обов`язок подання яких покладено на сторони. Таким чином, дослідивши надані представником [PERSON] копії документів, що підтверджують заявлений позивачем розмір судових витрат, суд вбачає вимогу про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. такою, що відповідає принципу співмірності, критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, конкретним обставинам справи з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони. Щодо вимоги [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи. Окрім витрат\~на правову\~допомогу,\~представник Заявника\~просить стягнути\~з ПРАТ\~«СК «ЄВРОІНС\~УКРАЇНА» на\~користь [PERSON] \~витрати,\~понесені останнім\~у зв`язку\~зі проведенням\~транспортно-товарознавчої\~експертизи №24-652\~вартістю 6815,52 грн. На підтвердження витрат на проведення транспортно-товарознавчої експертизи заявником надані суду наступні документи: -Копія Акту попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта №24-652 від 21.02.2024 р.; -Копія Акту здачі-приймання висновку експерта №24-652 від 21.02.2024 р; -Копія Квитанції про оплату експертизи від 06.02.2024 р. Вказані докази підтверджують факт проведення транспортно-товарознавчої експертизи за кошти позивача, вартість вказаної експертизи відповідно до Акту попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта №24-652 від 21.02.2024 р, Акту здачі-приймання висновку експерта №24-652 від 21.02.2024 р та квитанції про оплату експертизи від 06.02.2024 р. становить 6815,52 грн. Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи згідно із висновком експерта №24-652 від 21.02.2024 року було встановлено наступне: вартість відновлювального ремонту автомобіля LEXUS RX450H реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньої транспортної пригоди, яка сталася 24.11.2022 року, станом на той же час становить 280305 (двісті вісімдесят тисяч триста п`ять) грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля LEXUS RX450H реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньої транспортної пригоди, яка сталася 24.11.2022 року, станом на той же час становить 166190 (сто шістдесят шість тисяч сто дев`яносто) гривень 49 коп. Враховуючи вказане, суд доходить висновку, що дана судова транспортно-товарознавча експертиза є доцільною та такою, що безпосередньо пов`язана із розглядом даної справи. Суд бере до уваги, що призначення такої експертизи було наслідком незгоди Відповідача з дослідженням № ED-2511-2-2053.22 від 20.12.2022 р. \~Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат. Відповідно до ч.3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У постанові Верховного Суду у справі №712/4126/22 від 22.11.2023 року викладено наступний правовий висновок: «Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права». В результаті всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих Заявником доказів, суд доходить висновку про те, що понесені позивачем витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані з розглядом справи і підлягають відшкодуванню.

Outcome: approved