Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Лук`янець Л.О., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивовано тим, що з 24.10.1998 позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сумісне життя з відповідачем не склалося, оскільки, з роками сімейне життя почало не складатися на фоні різних поглядів на життя, через відсутність діалогу між ними та виникнення непорозуміння у сімейному житті. Відповідач створив нову сім`ю. Спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Позивач просить шлюб розірвати, оскільки не вбачає можливості примирення. Ухвалою Солнянського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яку судом отримано 04.03.2024 та передано у провадження судді Крамаренко І.А. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у порядку спрощеного позовного провадження, та призначено у справі судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Лук`янець Л.О. у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.10.1998 Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.01.2024 (видане повторно). Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 СК України, визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушувати до припинення шлюбних відносин, примушувати до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення відповідно до ст. 112 СК України. Згідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбних відносин подружжя є непорозуміння, а також різні погляди на сімейні відносини та на обов`язковість ведення спільного господарства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі. Таким чином, оскільки примирення між сторонами є неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем заперечень не надано, що свідчить про втрату почуття любові та поваги один до одного, та призвело до фактичного розпаду сім`ї і примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шлюб між позивачем та відповідачем розірвати. Відповідно до ч. 1 ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивачки залишити « [PERSON] » на підставі її особистої заяви.

Outcome: approved