Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

15 лютого 2024 року позивач звернувся до Локачинського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 09 січня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено договір про надання кредиту 491017718, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 19618,41 гривень, строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90% річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до\~ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «Альфа-банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 19618,41 гривень, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20 грудня 2021 року загальний розмір заборгованості становив 30566 гривень, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 19047,30 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 11518,70 гривень. Вказує, що 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором 491017718 від 09 січня 2020 року. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 30566 гривень та судові витрати по справі. \~Ухвалою судді від 04 березня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 01.05.2024 року зазначив, що позов не визнає з тих підстав, що не певен у сумі стягнення, яку зазначив банк у позовній заяві. Сума боргу в розмірі 30 566 грн є необгрунтованою. Він дійсно отримував кредит в "Альфа Банку" з метою погашення іншого кредиту, в якій сумі, не пам`ятає, підписував деякі документи. У нього був відкритий кредитний картковий рахунок у "Альфа Банку", він користувався карткою, розраховувався в магазинах, не зміг виконати своїх зобов`язань, а тому йому запропонували укласти ще один кредитний договір для погашення заборгованості по кредитці, на що він погодився. Чеків він не збирав, бухгалтерію не вів, а тому не погоджується з сумою стягнення, яка вказана банком в позовній заяві. Виписку у банку по рахунку не брав, бо "Альфа - Банку" не існує, а з "Сенс - Банком" та ФК "Еліт Фінанс" він ніяких відносин не мав. Просить відмовити в задоволенні позову. Крім того, зазначає, що сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7100 грн, яку просить стягнути позивач, є завищеною, тому така вимога до задоволення не підлягає. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію мотивує тим, що наявні у справі оферта та акцепт не свідчать про укладення між АТ "Альфа - Банк" та [PERSON] договору споживчого кредитування. Фактично такий договір між АТ "Альфа - Банк" та її клієнтом укладено не було. Договір факторингу укладений щодо неіснуючого договору споживчого кредитування. Крім того, у справі відсутній детальний розрахунок заборгованості. Сторона відповідача не може надати свій розрахунок, оскільки розрахунку ціни позову у справі немає. Сума витрат на професійну правничу допомогу, яку просить стягнути банк, в розмірі 7100 грн є завищеною та необгрунтованою, з огляду на те, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, розмір витрат на правничу допомогу становить третю частину ціни позову. \~Відповідно до положень\~ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача. Заслухавши відповідача, представника відповідача дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.ст. 525,\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ПК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що 09 січня 2020 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено угоду про надання кредиту №491017718, згідно умов якої [PERSON] отримав кредит в розмірі 19618,41 гривень (а.с.5). Оферта (пропозиція) та акцепт містять умови споживчого кредиту, а саме: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 19618,41 гривень, процентна ставка 39,90 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 10.01.2025 року (п.2 Оферти, акцепту) (а.с.5). Згідно п. 3 Оферти, акцепту (останній абзац) угода набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладання угоди та надання споживчого кредиту, відповідно до умов Угоди та Договору. Всі відносини між позичальником та банком, що не врегульовані Угодою, пропонується врегулювати Договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, додатково до тих, що вказані в угоді і є невід`ємною частиною Угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті банку. (п. 3 Оферти, акцепту). Згідно п.3 оферти кредит надається позичальнику для: повернення заборгованості за кредитним договором № 630736088 від 26.09.2017 року. Розмір 19618,41 гривень (а.с.5). Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток до укладеного між сторонами договору № 491017718 від 09 січня 2020 року (а.с. 6). Графік платежів: до 02 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 758,95 грн., загальна кількість платежів 60, що вбачається і з паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем 09.01.2020 року (а.с. 6 з/с). Таким чином, суд вважає доведеним, що сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення угоди про надання кредиту № 491017718 від 09 січня 2020 року на відповідних умовах. У свою чергу, спірним правочином передбачено розмір та порядок сплати відсотків за користування кредитом, вказаний правочин відповідачем не оспорювався та в судовому порядку не скасовувався повністю чи окремі його положення. З виписок по особовим рахункам [PERSON] з 09.01.2020 по 20.12.2021 вбачається, що кредитні кошти в сумі 19618,41 грн. були надані відповідачу, відповідач здійснював погашення кредиту (а.с. 19-38) Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів належним чином не виконував та внаслідок порушення договірних зобов`язань у нього утворилась заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку станом на 20 грудня 2021 року становить 30566 гривень, з яких 19047,30 гривень - заборгованість по тілу кредиту, 11518,70 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с.39). У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості за укладеною угодою про надання кредиту від 09.01.2020 року; стороною відповідача в ході розгляду справи, всупереч ст. 12, 81 ЦПК України, такий розрахунок в жодній мірі не спростовано; клопотання про проведення судової економічної експертизи на спростування розрахунку банку [PERSON] в ході розгляду справи заявлено не було. Згідно з копією договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», надалі іменоване як «Клієнт», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», надалі іменується як «Фактор», було укладено договір факторингу № 4, у відповідності до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату і набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору (а.с. 9-13, 14-16). Згідно п. 2.4 Договору, з моменту переходу до Фактора Права Вимоги, відповідно до умов п.2.3 цього Договору, всі гарантії, надані Боржником щодо заборгованості за Основними договорами, є дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з Правом Вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» права вимоги за кредитним договором №491017718 від 09 січня 2020, укладеним із [PERSON] , що підтверджується додатком №1-1 до Договору факторингу № 4 від 20 грудня 2021 року, згідно якого за номером «1132» зазначено боржника [PERSON] (а.с.15). За нормою\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі\~ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Згідно зі ст.ст.610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, нараховані відсотки не сплачені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 30566 гривень. Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2\~ст.137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України). Судом встановлено, що 02 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та ТОВ «Перший Інвестиційний клуб» укладено договір № 02/10-23 про надання юридичних послуг (а.с. 41, 42). На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано акт №3 приймання-передачі виконаних робіт від 25 січня 2024 року. Крім того, стороною позивача надано копію платіжної інструкції № 391 від 26 січня 2024 року, де зазначено вартість наданих юридичних послуг в розмірі 7100,00 гривень (а.с.44). Відповідач та його представник в судовому засіданні покликались на ту обставину, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, які просить стягнути ФК "Еліт Фінанс" на свою користь, є завищеним, з огляду на те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження і розмір витрат становить 1/3 ціни позову. Суд ,дослідивши матеріали справи та подані докази, дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7100 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача вцілому завищені години, які об`єктивно необхідні для надання консультації, вивчення матеріалів справи та судової практики, а також підготовки та подання позову. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, містить 3 аркуші (6 сторінок), відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved