Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом. Просить суд визначити [PERSON] додатковий строк на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . За життя [PERSON] , було оформлено та нотаріально засвідчено заповіт (копія додається), відповідно до якого вона розпорядилася, що після її смерті все майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . За життя, батьки не оформилися в своїх спадкових правах після смерті [PERSON] , причини позивачу не відомі. Зважаючи, що вони проживали разом з [PERSON] на день її смерті, тому вони фактично прийняли спадщину за заповітом після смерті [PERSON] й використовували успадковане в рівних частках. Після смерті [PERSON] - [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована разом з покійним. Після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] спадкоємцями по закону першої черги є діти [PERSON] та [PERSON] . В лютому 2024 року під час перебирання документів [PERSON] виявила заповіт [PERSON] , їх бабусі, який вона оформила на батьків. [PERSON] не претендує на вказану спадщину. 15 березня 2024 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Демчук І.В., листом №33/01-16 рекомендувала звернутися позивачу до суду, для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері. Ухвалою суду від 26.06.2023 року було прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23.04.2024 залишено без розгляду позовну заяву в частині вимог встановлення факту прийняття спадщини. Ухвалою суду від 23.04.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином. У заяві від 08.05.2024 позивач просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Ппредставник відповідача Рівненської міської ради в судове засідання не з"явився, у заяві від 23.04.2024 року представник просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, у заяві від 08.05.2024 просила розглянути справу за її відсутності, не заперечила щодо задоволення позову. Враховуючи заяви\~сторін,\~дослідивши матеріали\~справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно долученої копії заповіту від 18 березня 2008 року, [PERSON] , [INFO] , іпн. [NUMBER] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, що все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все ье, що на день її смерті буде її належати і на що матиме за законом право заповідає [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, заповіт посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Січовою Т.І., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 13649562 від 18 березня 2008 року. [PERSON] та [PERSON] батьки позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , станом на день смерті [PERSON] проживали разом за адресою [ADDRESS] , що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками. [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 листопада 2021 року. [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 7 грудня 2021 року. 15 березня 2024 року приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Демчук І.В., листом №33/01-16 на звернення [PERSON] стосовно заведення спадкової справи, рекомендувала звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . За загальними положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). За положеннями ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За приписами ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України). Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16. Верховний Суд України також зробив висновок, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зокрема, при вирішенні цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість\~одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004року №15-рп/2004\~у справі № 1-33/2004. Позивач як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини не подав, оскільки йому не було відомо про наявність у батьків права на спадкове майно після смерті бабусі. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст.60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, визнання відповідачами позову, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задоволити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.\~\~Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved