Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] Позовна заява мотивована тим, що позивачка є рідною бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] . Матір дитини [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, раніше часто залишала сина без нагляду, не забезпечує дитину належним харчуванням та відповідними умовами проживання, не займається вихованням та утриманням своєї дитини. Позивачка вказує, що у листопаді 2023 року відповідачка вкотре залишила сина у її будинку та не забрала до цього часу, не відвідує дитину, не телефонує, не цікавиться життям сина. Відповідачка за невиконання нею своїх батьківських обов`язків відносно її малолітнього сина [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності. Наразі малолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка вказує, що для її онука створені всі належні умови для проживання та розвитку. Батько дитини (син позивачки) [PERSON] наразі перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, внаслідок чого не має можливості виховувати дитину. Позивачка вважає, що оскільки відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не виконує положення ст. 150,155 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», це є підставою для позбавлення її батьківських прав. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та підтвердила факти й обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити позов. Пояснила, що в силу стану здоров`я вона постійно потребує лікування, тому їй важко доглядати маленького онука, який за своїм віком потребує цілодобового догляду. Відповідачка не забирає дитину півроку, не цікавиться життям свого сина, його розвитком, станом здоров`я, не забезпечує дитину матеріально. Відповідачка у судовому засіданні заявлені позивачкою вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала щодо їх задоволення. Визнала наявність обставин, викладених у позовній заяві. Вказала, що син їй не потрібен, він заважає їй, вона не має бажання виховувати дитину. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служби у справах дітей Городнянської міської ради Чернігівської області - у судове засідання не з`явився. Начальник Служби О.Божок заявила письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.37) У силу ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши в судовому засіданні учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] , [PERSON] . (а.с.7) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8 ) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 квітня 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.9) Дослідженням Витягу з наказу начальника [INFO] №25 від 24.01.2024 установлено, що солдат [PERSON] перебуває у складі Збройних Сил України та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . (а.с.14) З витягу №23 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01.02.2024 убачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . (а.с.10) Дослідженням справ про адміністративні правопорушення №732/988/23 (провадження №3/732/829/23), №732/86/24 (провадження №3/732/135/24), №732/376/24 (провадження №3/732/275/24), які були витребувані судом за клопотанням позивачки, убачається, що [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов`язків відносно її сина [PERSON] , [INFO] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є хрещеною матір`ю дитини [PERSON] , показала, що у 2023 році відповідачка стала залишати дитину на тривалий час на свою матір та на позивачку, а восени 2023 року привезла сина до позивачки, залишила його та не забирає до цього часу. Вона телефонувала відповідачці та намагалася вмовити її забрати сина, однак спільної мови з відповідачкою не знайшла, остання не бажала її чути. Дослідженням висновку органу опіки та піклування в особі Городнянської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городнянської міської ради від 18.04.2024 № 120, встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 34,35-36) Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя, зобов`язані поважати дітей. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватися батьківські права. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення і т.д. Виходячи з положень ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Доводи позивачки, досліджені та перевірені у судовому засіданні, заслуговують на увагу та підтверджують факти неналежного виконання відповідачкою батьківських обов`язків відносно її малолітньої дитини на протязі тривалого часу. Відповідачкою не спростовані докази, надані позивачкою на обґрунтування заявлених вимог. Відповідачка позовні вимоги, заявлені до неї, визнала, наслідки визнання позову відповідачці роз`яснені. У судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] у порушення ст. 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина [PERSON] , зокрема утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка у сукупності вказують на свідоме нехтування відповідачкою своїми обов`язками матері відносно її малолітнього сина, що свідчить про ухилення відповідачки від виконання обов`язків матері по вихованню цієї дитини. А тому, з метою захисту інтересів дитини, суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на відсутність на утриманні у відповідачки інших дітей та вважає за доцільне стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх її доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У силу ст. 367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання влаштування дитини, суд приймає до уваги положення ч.4 ст.167 СК України, конкретні обставини справи, а саме факт проживання дитини з бабою, яка не заперечує виховувати онука у період перебування батька дитини (сина позивачки) у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Тому суд вважає за доцільне передати дитину [PERSON] позивачці. У силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211.20 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. Одночасно слід стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн за розв`язану судом вимогу закону про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved