Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» є надавачем послуги з постачання теплової енергії у місті Кривому Розі. [PERSON] (Відповідач), є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в якому на підставі дублікату договору дарування, серія та номер ВМК №054473812 виданого 03.07.2020 має в приватній власності нежитлове приміщення №8, загальною площею 43,7 кв.м.. Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №676 від 10.10.2007 «Про переведення жилих приміщень у нежилі», офіс загальною площею 43,7 переведено у нежиле. Будинок [ADDRESS] АТО, є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі приміщення №8. На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало у спірний період постачання теплової енергії відповідачу, а він отримував теплову енергію, так як нежитлове приміщення №8 вбудоване та не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Так, відповідачем не виконано законодавчий та договірний обов`язок, не здійснено розрахунок в повному обсязі, у зв`язку з чим за період з 05.11.2021 р. по 23.03.2023 р. утворилася заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 41 325,24 грн. а також заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 31.08.2023 в розмірі 790,18 грн., саме яку позивач просить стягнути з позивача. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником надано клопотання про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки Асланов А не є ФОПом з 27.02.2015 року, окрім того, квартира виведена з житлового фонду але ще не введена як нежитлове приміщення а тарифи відповідачу нараховані не як для населення. Крім того, просив застосувати строк позовної давності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п.18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». З 05.11.2021р. згідно п. 35 Постанови КМУ №830 від 21 серпня 2019 р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. З 05.11.2021 року згідно з п. 11 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Судом встановлено, що згідно Відомостей з державного реєстру речових прав [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради №676 від 10.10.2007 року «Про переведення жилих приміщень у нежилі», вищевказана квартира була переведена у нежиле приміщення (а.с. 9). Будинок [ADDRESS] АТО, є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньобудинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, в тому числі приміщення №8. Тобто, КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало у спірний період постачання теплової енергії відповідачу, а відповідач отримувала теплову енергію, так як нежитлове приміщення №8 вбудоване та не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] . Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 05.11.2016 року по 23.03.2023 рік у розмірі 42114,42 грн., що складається з 41\~325,24 грн. за послуги с постачання теплової енергії та 790,18 грн. за абонентське обслуговування (а.с. 55). Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною 1 ст. 9 Закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України №2189-VІІІ від 09.11.2017 року «Про житлово- комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Правилами №630, затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, 3 05.11.2021р. за Постановою КМУ №830 від 21 серпня 2019 р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», діє типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Дані договори укладаються в районних абонентських службах КПТМ «Криворіжтецломережа». Відповідно п.36, 37 Постанови КМУ №830 від 21.08.2019р. «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процент річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку сума збитків від інфляції за період з січня 2022 р. по жовтень 2023 р. складає 6 325,30 грн. , 3% річних за період з з 04.01.2022 р. по 06.12.2023р. складає 1 656,90 грн. (а.с. 56). Крім того, відповідно до п. 45 Індивідуального договору у разі несвоєчасних здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми бору за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Відповідно до розрахунку суми пені за період з 01.08.2023 року по 06.122023 року становить 51.06 грн. (а.с. 56 зворот). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з постачання теплової енергії виконував, але відповідач, як власник приміщення в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, враховуючи те, що відповідачем не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості, суд доходить до висновку, що саме встановлений розмір необхідно враховувати при ухвалені рішення. Доводи представника відповідача щодо того, що квартира виведена з житлового фонду, але ще не введена як нежитлове приміщення, а тариф відповідачу нараховуєтьмся чомусь не як для населення, судом не береться до уваги, оскільки на підтвердження вказаного представником позивача не надано жодних доказів. Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Заборгованість відповідача виникла за період з 05.11.2021 року по 23.03.2023 року, позивач звернувся в суд 12.01.2024 року, тобто в межах строку позовної давності, отже клопотання представника позивача не підлягає задоволенню. У зв`язку з викладеним, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2684,00\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved