Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з неї суму заборгованості за теплопостачання та гарячу воду за період з 01 січня 2013 року по 31 січня 2022 року у розмірі 48979.01 гривень, а також сплачений судовий збір в сумі 2684 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в тому числі за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрований відповідач. Внаслідок відмови відповідача від виконання обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг, станом на 01 лютого 2022 року за відповідачами утворилась заборгованість за період 01 січня 2013 року по 31 січня 2022 року у розмірі 48979.01 гривень. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надала. Рух справи. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 21 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи мається її заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання неодноразово не з`являлась, надаючи заяви про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами (зокрема такі заяви були подані через електронну пошту 29 січня 2024 року, 05 березня 2024 року та 24 квітня 2024 року), при цьому жодних документів на підтвердження поважності причин своєї неявки відповідача жодного разу не надала, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, виходячи з вимог ст. 223 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача відповідно до статті 280 ЦПК України,\~суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Відповідач [PERSON] є користувачем послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . У даному приміщенні зареєстрована відповідач [PERSON] що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 20 вересня 2023 року. Як вбачається зі змісту відомостей про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, у зв`язку з неповною та несвоєчасно оплатою таких послуг станом на 01 лютого 2022 року за відповідачами утворилась заборгованість за період з 01 січня 2013 року по 31 січня 2022 року у розмірі 48979.01 гривень. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Судом встановлено, що відповідачі є користувачами послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону Україні "Про житлово-комунальні послуги" та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (що діяли на час виникнення спірних- правовідносин), що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пп.1, 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже, відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016 року по справі №6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково. Згідно зі ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК УРСР закріплено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, вбачається, що станом на 01 лютого 2022 року за відповідачем утворилась заборгованість за період з 01 січня 2013 року по 31 січня 2022 року у розмірі 48979.01 гривень. В ході судового розгляду відповідачем не надані будь-які докази на спростування вказаних обставин, своєї незгоди або будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку вона також не надала. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. На підставі викладеного, вирішуючи спір, суд встановив, що позивач надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду до квартири відповідача, остання від вказаних послуг у встановленому законом порядку не відключилася, є споживачем та отримує вказані послуги, однак не виконує зобов`язань щодо їх сплати, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 01 січня 2013 року по 31 січня 2022 року у розмірі 48979.01 гривень, плата за опалення та гарячу воду нараховувалася відповідачам правомірно, належних та допустимих доказів щодо оскарження за спірний період встановлених тарифів за надання послуг з теплопостачання або скарг щодо їх якості відповідачем не надано, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з теплопостачання з відповідача у повному обсязі. Щодо судових витрат Згідно платіжного\~доручення №18540\~від 16\~серпня 2023\~року,\~позивачем під\~час пред`явлення\~позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2684 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved