Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Представник позивача ПАТ «СК «Уніка» - адвокат Білий В.С. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 63864,00 гривень, судовий збір в розмірі 3028,00 гривень, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 01.02.2022\~між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Субару (д.р.н. [NUMBER] ). Договір було укладено відповідно до\~Закону України «Про страхування»\~(надалі - Закон). 17.10.2022 в м. Київ сталося ДТП за участю автомобіля Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Субару (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Субару (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №011111/4605/0000357. Згідно постанови Святошинського районного суду від 07.11.2022 (справа №759/14571/22), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] \~ПДР\~України. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог\~Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 205083,50 грн. (ПД №054782 від 09.11.2022). Розрахунок страхового відшкодування: 208508,50грн. (вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, згідно умов договору)- 3425,00 (франшиза). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в НАСК «ОРАНТА» згідно полісу ЕР № 211506698. Ліміт відповідальності страховика становить - 160 000,00грн., франшиза - 0,00грн. 20.02.2023 року НАСК «ОРАНТА», на підставі заяви ПрАТ «СК «УНІКА», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі - 141 219,50грн., (ПД №219), що дорівнює вартості матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту за вирахуванням зносу) та відповідає вимогам ст. 29 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки вартість майнового збитку, завданого власнику. Таким чином, до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Субару (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.10.2022 в м. Київ. Ухвалою від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, та роз`яснено їм права, передбачені ст.\~178-180,\~191,\~193, ч. 5 ст.\~279 ЦПК України. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року вирішено про заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому\~законом\~порядку. У прохальній частині позовної заяви представник позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся у встановленому\~законом\~порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до вимог ч.2ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 лютого 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №011111/4605/0000357, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Subaru Outback», 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 07.11.2022 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП,\~ [PERSON] , та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17.10.2022 року о 16 год. 45 хв. [PERSON] в м. Києві на перехресті вул. Стеценка-вул. Газопровідна, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat\~» д/н [NUMBER] не був уважний, не врахував дорожню обстановку, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху смугами», зі смуги, яка передбачає рух прямо здійснив поворот ліворуч «Розворот», при цьому не переконався, що це буде безпечним і не надав дорогу автомобілю «Subaru», д/н [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до зіткнення транспортних засобів та механічних пошкоджень. Постанова набрала законної сили 18 листопада 2022 року. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля «Subaru Outback», 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в НАСК «ОРАНТА» згідно полісу ЕР № 211506698. Ліміт відповідальності страховика становить - 160 000,00грн., франшиза - 0,00грн. Як вбачається із ремонтної калькуляції №5147054896 від 07.11.2022, сформованої в системі AUDATEX, загальна вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «Subaru Outback», 2016 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] після ДТП становить 227535,55 гривень. 24 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про перерахування страхового відшкодування. Відповідно до даних, які містяться у страховому акті №5147054896 від 07.11.2022, ДТП, яке сталася 17.10.2022, визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначений на суму 205083,5 гривень (вартість матеріального збитку з врахуванням зносу 205083,5 гривень, вирахувано франшизу, згідно умов Договору\~3425 гривень). Згідно з даними, які містяться у платіжному дорученні №054782 від 09.11.2022, ПрАТ «СК «УНІКА» сплатило 205083,50 гривень [PERSON] в якості страхового відшкодування зр.дор№011111/4605/0000357 від 01.02.2022 без ПДВ. 20.02.2023 року НАСК «ОРАНТА», на підставі заяви ПрАТ «СК «УНІКА», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі - 141 219,50грн. (ПД №219). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Тлумачення\~статті 629 ЦК України\~свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини другої\~статті 8 Закону України «Про страхування»\~страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У\~статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено,що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга\~статті 1187 ЦК України). У\~статті 1188 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених\~статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191\~ЦК України\~та\~стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і\~стаття 993 ЦК України\~та\~стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у\~статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі\~статтями 993 ЦК України\~та 27\~Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином, відповідно до\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до ПрАТ «СК «УНІКА» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду (страховим відшкодуванням). Зазначене також узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 19.07.2023 у справі №758/9052/19. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно зі статтею 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1\~статті 13ЦПКУкраїни\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною 1\~статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Відповідно\~до частини1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату ним суми виплаченого ПрАТ «СК «УНІКА» страхового відшкодування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У пункті 3.2рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до статті 1 Закону Українивід 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон № 5076-VI)договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону№ 5076-VI). Згідно зі статтею 11\~ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої-шостої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2023 між ПрАТ\~СК\~«Уніка» та ФОП [PERSON] було укладено договір доручення № 1 ВНМ на правові (юридичні-консультативні) послуги та додаткову угоду № 1 до договору доручення № 1 ВНМ від 01.11.2023. 02.11.2023 між Адвокатським бюро «Білий» та ФОП [PERSON] було укладено договір № 2/23ю про надання правової допомоги. Крім того, 02.11.2023 року між Адвокатським бюро «Білий» та ФОП [PERSON] було підписано додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 02.11.2023. Згідно акту (звіту) прийому-передачі наданих послуг № 1/33063 від 27.02.2024 до договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 01.11.2023 вартість наданих послуг юридичних послуг становить 8000,00 грн. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved