Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу, виданого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області від 10.04.2023 у справі № 149/928/23 було присуджено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Діти проживають разом із позивачкою, знаходяться на її утриманні та вихованні. Син сторін, [PERSON] досягнув повноліття. Сума аліментів визначена рішенням суду на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 є незначною і не може забезпечити належного утримання дитини. Крім того, [PERSON] є дитиною з інвалідністю, має діагноз цукровий діабет 1 типу, середньої важкості та кісту лівої долі щитовидної залози, а відтак періодично проходить огляди й лікування. Того розміру аліментів , що стягуються з відповідача недостатньо для утримання сина, його повноцінного духовного та фізичного розвитку, вартісного лікування, а тому позивачка звернулася до суду з вказаним позов та проситьйого задовольнити . Ухвалою суду від 29.09.2022 відкрито загальне позовне провадження з викликом учасників. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд прави без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином, відзиву не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [INFO] народився [PERSON] , батьком якого в свідоцтві про народження записаний [PERSON] , а маті`рю - [PERSON] (копія на а.с.12). 25.04.2023 рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області шлюб між сторонами розірвано (копія на а.с.14). 10.04.2023 Хмільницьким міськрайонний судом видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 (копія на а.с.5-6). 05.05.2023 відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу Хмільницького міськрайонного суду (а.с.7). [PERSON] є дитиною-інвалідом з дитинства (копія на а.с. 13) та має діагноз : цукровий діабет 1 типу та кісту лівої долі щитовидної залози (копія на а.с. 17-26). Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог чинного законодавства аліментні зобов`язання існують, як правило, протягом тривалого часу, у зв`язку з чим матеріальне становище і сімейний стан особи, яка зобов`язана надавати утримання дитини, та особи, яка одержує аліменти, може змінюватися (покращуватися або погіршуватися). Враховуючи, що матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я зазначених у законі осіб протягом аліментного зобов`язання можуть змінюватися, стаття 192 СК України передбачає можливість збільшення або зменшення розміру аліментів. Так, відповідно до ч.1 цієї статті, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивачка аргументує тим, що розмір стягуваних аліментів із відповідача є недостатніми для утримання сина з урахуванням того , що син є інвалідом з дитинства та потребує постійного догляду та лікування . У відповідності до вимог ст.192 СК України визначено обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: 1) зміна матеріального стану платника аліментів або одержувача аліментів; 2) зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів; 3) погіршення здоров"я платника або одержувача аліментів; 4) поліпшення здоров"я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. По суті, не вказані обставини, а викликані ними ускладнення слугують підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Враховуючи вищевикладене, необхідність матеріального утримання неповнолітньої дитини, зважаючи на стан здоров`я дитини, що потребує постіного лікування. суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved