Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

05 лютого 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що чоловік [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , на рахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишилася недоотримана пенсія, яка не була ним отримана за життя. У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевої А.В. із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом на адресу відповідача було направлено лист про надання інформації щодо залишення недоотриманої пенсії, яка залишилась після смерті [PERSON] 17 січня 2022 року відповідачем було надано відповідь нотаріусу, що станом на 14 січня 2022 року недоотримана пенсія [PERSON] складає 91340,28 грн. Зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України позивач не мала можливості оформити свої спадкові права навіть на ту частку недоотриманої пенсії, право на яку визнається відповідачем, оскільки приватний нотаріус, яким була заведена спадкова справа, припинив свою діяльність по Бахмутському районному нотаріальному округу, та усно повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. На адвокатський запит до відповідача від 06.11.2023 щодо надання відомостей стосовно нарахованих та виплачених пенсійних виплат за період з 01червня 2014 року по 30 вересня 2021 року [PERSON] та надання роз`яснення щодо нарахування недоотриманої пенсії, що входить до складу спадщини після смерті [PERSON] його спадкоємцю позивачу, відповідачем було повідомлено, що [PERSON] як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку у відповідача та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058. Виплату пенсії [PERSON] було призупинено відповідачем з 01.10.2017 згідно із статтею 12 Закону № 1706. За поновленням виплати пенсії [PERSON] не звертався. 12 січня 2022 року до відповідача надійшов запит приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Бєлявцевої Анни Віталіївни за вих. № 13/02-14 від 12.01.2022 щодо надання інформації стосовно недоотриманої пенсії [PERSON] . Відповідь нотаріусу була надана з урахуванням вимог ч. 2 ст. 49 та ст. 46 Закону № 1058. У листі від 17.01.2022 № 0500-1805-8/8153 відповідачем зазначено, що недоотримана пенсія [PERSON] станом на 14.01.2022 складає 91340,28 грн. Заява на виплату недоотриманої пенсії [PERSON] спадкоємцями до Головного управління не подавалась. Вважають, що відповідач протиправно припинив нарахування пенсії спадкодавцю з 01.10.2017 при його житті, та обмежившись трирічним строком, протиправно зменшив суму пенсійних виплат, які повинні увійти до складу спадщини після смерті [PERSON] зазначає, що відповідачем не визнається за позивачем право власності на недоотриману [PERSON] суму пенсії за весь період її несплати, а саме за період, що передує нарахованій сумі, відомостей ані про наявність недоотриманої пенсії за цей період, ані про її розмір відповідачем нотаріусу не надано. Вважають дії\~відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст. 316, 317, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Тому, просить суд: визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на недоотриману пенсію [PERSON] , за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2021 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2021 року; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн. Позивач та його представник про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутністі, та зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону №1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 46 цього Закону. Заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1). Виплата пенсії внутрішньо переміщеним особам проводиться відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі-Постанова №637) на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. З метою обліку внутрішньо переміщених осіб органи соціального захисту населення ведуть Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Міністерство соціальної політики України, до якої вноситься така інформація (п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб»). Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону №1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. За матеріалами електронної пенсійної справи [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні, як внутрішньо переміщена особа, та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії [PERSON] проведена по вересень 2017 року. З 01.10.2017 виплата пенсії [PERSON] призупинена на підставі Закону України від 20.10.2014 №1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Пенсійна справа знята з обліку з 01.10.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера 30.09.2021. За життя [PERSON] до органів Пенсійного фонду України особисто за поновленням виплати пенсії не звертався. Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Белявцевій А.В. Головним управлінням проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 та у січні 2022 року надіслана довідка нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 91340,28 грн. за період з 13.01.2019 по 30.09.2021. Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону №1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Звернення спадкоємців з заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , що передбачено статтею 52 Закону №1058, станом на 12.02.2024 відсутні. Зазначає, що пенсія за період з 01.10.2017 по 12.01.2019 [PERSON] не нараховувалась. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб 08 липня 1972 року. Після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 грудня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Горлівка Донецької області у віці 71 роки. За відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області, наданими на адвокатський запит, [PERSON] перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з 2014 року з дислокацією в м.Костянтинівка, та отримував пенсію за віком, з 01.10.2017 пенсійні виплати призупинені, за поновленням виплати [PERSON] не зверталася, пенсійну справу закрито 01.10.2021 у зв`язку зі смертю. На запит приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Бєлявцевої А.В. за вих.№13/02-14 від 12.01.2022щодо надання інформації стосовно недоотриманої пенсії [PERSON] . Головним управлінням було надано відповідь з урахуванням вимог ч. 2 ст. 49 та ст. 46 Закону №1058. У листі від 17.01.2022 №0500-1805-8/8153 Головним управлінням зазначено, що недоотримана пенсія [PERSON] , станом на 14.01.2022 складає 91340,28 грн. Відповідно до відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області, наданих на виконання ухвали суду, пенсія [PERSON] за період з 01.01.2017\~по 30.09.2017 була нарахована та виплачена, пенсія за період з 01.10.2017 по 12.01.2019 не нараховувалась, розмір недоотриманої пенсії, розрахованої на запит нотаріуса за період з 13.01.2019 по 30.09.2021 становить 91340,28 грн. За відомостями Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданих відповідачем, по пенсійній справі [PERSON] 06.08.2000 призначено пенсію за віком. Розмір призначеної пенсії становить 3179,35 грн. (станом на дату останнього нарахування 01.12.2021). За період жовтня 2017 року по грудень 2018 року включно пенсія не нараховувалась та не виплачувалась, у графі «призначена сума» містяться позначки «0». За період з січня 2019 року по вересень 2021 року сума нарахованої пенсії складає 91340,28 грн у графі «виплачено» містяться позначки «0». Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 ЦК України\~(стаття 1219 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1227 Цивільного кодексу України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ЦК України\~процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень\~статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Відповідно до\~ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у\~частині другій\~статті 36\~цього Закону,\~які знаходилися\~на його\~утриманні,\~незалежно від\~того,\~проживали вони\~разом з\~померлим пенсіонером\~чи не\~проживали. Члени\~сім`ї,\~зазначені в\~частині першій\~цієї статті,\~повинні звернутися\~за виплатою\~суми пенсії\~померлого пенсіонера\~протягом шести\~місяців з\~дня відкриття\~спадщини. У\~разі звернення\~кількох членів\~сім`ї,\~які мають\~право на\~отримання суми\~пенсії,\~зазначеної у\~частині першій\~цієї статті,\~належна їм\~відповідно до\~цієї статті\~сума пенсії\~ділиться між\~ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 Цивільного кодексу України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 цього Кодексу\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 цього Кодексу\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст.16 цього Кодексу\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до\~ст. 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначається представником позивача за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, спадкодавець [PERSON] був пенсіонером та перебував на обліку в ГУ ПФУ Донецької області як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється, зокрема, у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії [PERSON] з інших підстав суду не надано, в той час як відповідач зазначає про «призупинення» виплати пенсії спадкодавцеві з 01.10.2017 та вказує, що за поновленням виплати пенсіонер не звертався, тому пенсія йому не нараховувалася. Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована\~Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії. Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України. Однак, відповідно до статті 92 Конституції України (норми якої є нормами прямої дії та водночас мають найвищу юридичну силу) виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Так, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в\~статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених\~Конституцією\~та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц, постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 243/5697/16-ц, постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 227/2802/16-ц та у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 638/8368/19 зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Таким чином, посилання відповідача, що спадкодавець за життя не виявив бажання поновити йому виплату пенсії та не звертався з відповідною заявою до відповідача, тому пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. Отже, призначена спадкодавцеві довічна пенсія за віком у спірний період нараховувалася, обліковувалася (її розмір був збільшений під час періоду невиплати), але не була виплачена. Розглядаючи наявні у матеріалах справи докази щодо наявності недоотриманої пенсії за період з 01.10.2017 по 30.09.2021 (у відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума недоотриманої пенсії виплачується по місяць смерті включно), суд виходить з наступного. Як зазначається представником позивача за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, у січні 2022 року на запит приватного нотаріуса\~Бахмутського районного нотаріального округу\~Белявцевій А.В. органом ПФУ було повідомлено, що розмір недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 13.01.2019 по 30.09.2021становить 91340,28 грн,\~розрахунок проведено з урахуванням положень ч. 1 ст.46 Закону України № 1058. Також, з наданих відповідачем відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, по пенсійній справі [PERSON] слідує, що з січня 2019 року по вересень 2021 року сума нарахованої пенсії складає 91340,28 грн, однак фактично не виплачена. Таким чином, пенсія спадкодавця за вказаний період не може вважатися ненарахованою. Отже, позовні вимоги щодо цього періоду нарахувань задоволенню не підлягають. Як встановлено у судовому засіданні нарахування пенсії [PERSON] відповідачем було призупинено з 01 жовтня 2017 року, на запит нотаріуса відповідачем нараховано недоотриману пенсію за період з 13 січня 2019 року. Однак, нарахувавши пенсійні виплати, відповідачем фактично виплата грошових коштів не здійснювалася. Відповідно до\~п.\~2.26\~Про затвердження\~Порядку подання\~та оформлення\~документів для\~призначення (перерахунку)\~пенсій відповідно\~до Закону\~України «Про\~загальнообов`язкове державне\~пенсійне страхування»,\~затвердженого постановою\~правління Пенсійного\~фонду України\~від 25.11.2005\~№22-1 (далі Порядок 22-1) визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки з померлим пенсіонером, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем не оспорюється наявність недоотриманої пенсії спадкодавця [PERSON] за період з 13.01.2019 по 30.09.2021 однак, загальновідомою обставиною є здійснення військової агресії проти України у зв`язку з чим позивач не мала можливості оформити свої спадкові права навіть на ту частку недоотриманої пенсії, право на яку визнається відповідачем, оскільки приватний нотаріус, до якого звернулася позивач у встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини припинив свою діяльність по Бахмутському районному нотаріальному округу, та усно повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже позивач немає іншого способу захисту своїх прав оскільки, Порядок 22-1, містить певний перелік документів для виплати недоотриманої пенсії, який у позивача відсутній. Також відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем з огляду на вимоги\~ст. 46 вищезазначеного Закону № 1058, відомостей про спірну заборгованість нотаріусу за період з 01.10.2017 по 12.01.2019 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не надав, в той час як надав відомості за менший період, а саме з 13.01.2019 по 30.09.2021 у сумі 91340,28 грн, тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва на всю суму спадщини. Оскільки відповідач не надав ані нотаріусу, ані суду відомості щодо розміру недоотриманої пенсії за весь період її невиплати спадкодавцеві за життя з 01.10.2017 по 30.09.2021, додаткове звернення позивача до нотаріуса із заявою про передачу спадкової справи іншому нотаріусу цього районного нотаріального округу, а згодом за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається, оскільки позбавлено сенсу, і не спроможне привести до оформлення позивачем своїх спадкових прав у повному обсязі. За викладених обставин, суд встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію за віком [PERSON] за період з 01.10.2017 по 30.09.2021, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. З огляду на викладене, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] за період з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2021 року, зобов`язати відповідача нарахувати недоотриману пенсію померлого за період з 01 жовтня 2017 року по 12 січня 2019 року та виплатити позивачу вказану пенсію [PERSON] за весь період недоотриманої пенсії а саме з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2021 року. Таким чином, суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, у зв`язку з чим, за рахунок\~бюджетних асигнувань,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial