Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. До Новозаводського районного суду міста Чернігова з Деснянського районного суду міста Чернігова згідно ухвали від 15.04.2024 року надійшли матеріали цивільної справи за позовом ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 999 грн 95 к. та судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн 00 к. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2020 року між [PERSON] та ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АР/0255694), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota Yaris, д.н.з. [NUMBER] . За участю цього транспортного засобу під керуванням [PERSON] та автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] ,31.10.2021у м. Чернігові напросп. Миру, 194сталась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 18.11.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП. Враховуючи наявність полісу, власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту № 1646-21 власнику автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , 05.05.2022 року було виплачене страхове відшкодування в розмірі 8\~999,95 грн. За таких обставин, оскільки відповідач порушив умови договору № АР/0255694 та після скоєння дорожньо-транспортної пригоди залишив місце ДТП, у страховика ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» виникло право регресної вимоги до нього. Зазначає, що [PERSON] в добровільному порядку шкоду не відшкодував. Відповідач правом на подання відзиву, передбаченого ст.178 ЦПК України, не скористався. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 07.05.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін /а.с.80/. Судом, з огляду на приписи ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota Yaris, д.н.з. [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0255694, строк дії якого з 08.11.2020 року по 07.11.2021 року включно /а.с.58зв/. З картки ДТП в системі НПУ вбачається, що 31 жовтня 2021 року о 17 год. 36 хв. в м. Чернігові, просп. Миру, 194, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Yaris, д.н.з. [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який є власником даного транспортного засобу відповідно до технічного паспорта [NUMBER] від 06.07.2021 р., та автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] та яким керував [PERSON] ; транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій транспортного засобу Toyota Yaris, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] зник з місця ДТП /а.с.50-51/. Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.11.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі3400 грн /а.с.49зв, 61зв/. На підставі заяви про отримання страхового відшкодування /а.с.57, 64зв/, повідомлення потерпілого щодо події /а.с.57зв-58, 59/, протоколу технічного огляду транспортного засобу з фотографіями до нього /а.с.12зв-48/, ремонтної калькуляції /а.с.62-63/, заяви про погодження суми матеріального збитку /а.с.52/ та страхового акту №1646-21 від 02.05.2022 /а.с.49/, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» виплатило власнику автомобіля Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] страхове відшкодування на суму 8999,95 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №682 від 02.05.2022 року, №727 від 03.05.2022 року, №773 від 04.05.2022 року, №825 від 05.05.2022 року /а.с.11/. ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 02.08.2023 року зверталося до відповідача з претензією в порядку регресу щодо відшкодування 8999,95 грн /а.с.8зв/, але кошти до цього часу не сплачені. V. Оцінка суду. Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Відповідно до норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також ст.38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. За нормами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У ході розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] скоїв зіткнення з автомобілем Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , та залишив місце ДТП, чим порушив п. 13.1, п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху /а.с.49зв, 61зв/. За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та залишення місця ДТП встановлена постановою суду. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України. Також відповідачем не спростований розмір страхового відшкодування. Отже, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача у вчиненні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню, а встановлені та зазначені в даному рішенні факти вказують на те, що позивач після проведення страхового відшкодування набув право зворотної вимоги до відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу матеріальної шкоди в розмірі 8 999 грн 95 к. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн /а.с.8/, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved