Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось із позовом Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування, що завдано внаслідок ДТП, яке сталося 23 жовтня 2020 року в м. Одесі по вул. Торгова, у розмірі 7946,82 грн та судовий збір у розмірі 3028,0 грн, посилаючись на таке. [PERSON] 23 жовтня 2020 року о 14 годині 40 хвилин у місті Одесі по вул. Торгова, керуючи автомобілем «Сузукі Свіфт», державний номерний знак [NUMBER] , здійснюючи поворот ліворуч на вулицю Мечнікова біля буд. 34, не вибрав безпечну швидкість руху, не вибрав дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Вина [PERSON] у скоєному правопорушенні встановлена Постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/19625/20 від 23 листопада 2020 року, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На дату скоєння ДТП, а саме на 23 жовтня 2020 року, автомобіль марки «Сузукі Свіфт», державний номерний знак [NUMBER] не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами транспортного засобу на дату ДТП. Оскільки в ДТП винним є [PERSON] , враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, власник постраждалого в ДТП автомобіля «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 26 жовтня 2020 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із відповідною заявою про відшкодування оціненої шкоди від 12 січня 2021 року, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26 жовтня 2020 року. Власник постраждалого в ДТП автомобіля «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] мав поліс ОСЦПВ № АР/4707396 в АТ «СК «Країна» строком дії на період 11 липня 2020 року 10 липня 2021 року. Моторне (транспортне) страхове бюро України надало доручення на врегулювання справи щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суб`єкту оціночної діяльності ТОВ «АВТО ОДЕКС», яким було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП, в розмірі 6501,62 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що відображено у Звіті № 12-11-20 про оцінку автомобіля «КІА Оптіма», р.н. [NUMBER] від 12 листопада 2020 року. Розмір оплати послуг аварійного комісара склала 1445,20 грн. Факт оплати його послуг підтверджується платіжною інструкцією № 1028941 від 06 квітня 2021 року. Враховуючи вимоги чинного законодавства, МТСБУ, після звернення потерпілого в ДТП власника КТЗ із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач, та здійснив уповноваженій особі власника «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди в розмірі, встановленому експертною оцінкою та затвердженою Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих по справі № 3.1/2265 від 12 квітня 2021 року в розмірі 6501,62 грн. Факт виплати страхового відшкодування в розмірі 6501,62 грн підтверджується платіжною інструкцією № 1029161 від 13 квітня 2021 року. Враховуючи вимоги\~чинного законодавства,\~позивач,\~після звернення\~потерпілого в\~ДТП із\~відповідною заявою,\~вжив всіх\~заходів для\~виплати страхового\~відшкодування по\~ДТП,\~винним в\~якій є\~відповідач та\~здійснив власнику\~постраждалого в\~ДТП авто\~виплату коштів\~на відшкодування\~завданої дорожньо-транспортною\~пригодою матеріальної\~шкоди. Регламентна виплата\~(страхове\~відшкодування),\~виплачене постраждалому\~в розмірі\~6501,62\~грн підтверджується\~платіжною інструкцією\~№ 1029161\~від 13\~квітня 2021\~року. Розмір витрат\~на встановлення\~розміру шкоди,\~сплачені аварійному\~комісару склав\~1445,20\~грн,\~факт сплати\~підтверджується платіжним\~дорученням №\~1028941\~від 06\~квітня 2021\~року. Моторне (транспортне) страхове бюро України або його уповноважені особи направляло на адресу [PERSON] листи про обов`язок сплатити борг за дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), пропонувало погасити зазначений борг частинами, зокрема, листи вих № 3.1-6/13473 від 14.04.2021, вих № 71753 від 23.11.2021. Останній лист повернувся без отримання відповідачем з відміткою пошти про причини повернення листа «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник позивача телефонував за вказаним в Повідомленні про ДТП та в Протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 062141 від 23 жовтня 2020 року телефонним номером, однак [PERSON] відмовився від озвученої пропозиції розрахунку з МТСБУ, зазначивши щоб позивач звергався до суду. На дату звернення до суду відповідач борг не погасив, пропозицією розрахуватися на умовах розстрочення не скористався. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. Представник позивача надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про визнання позову, в якій повністю визнав заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Також, відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить задовольнити його заяву про визнання позову, розглядати справу за його відсутністю, та вказану суму у позові просить розділити на шість місяців, в зв`язку з воєнним станом і відсутністю заробітної плати. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. [PERSON] 23 жовтня 2020 року о 14 годині 40 хвилин у місті Одесі по вул. Торгова, керуючи автомобілем «Сузукі Свіфт», державний номерний знак [NUMBER] , здійснюючи поворот ліворуч на вулицю Мечнікова біля буд. 34, не вибрав безпечну швидкість руху, не вибрав дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Вина [PERSON] у скоєному правопорушенні встановлена Постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/19625/20 від 23 листопада 2020 року, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На дату скоєння ДТП, а саме на 23 жовтня 2020 року автомобіль марки «Сузукі Свіфт», державний номерний знак [NUMBER] не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами транспортного засобу на дату ДТП. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки в ДТП винним є [PERSON] , враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, власник постраждалого в ДТП автомобіля «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] 26 жовтня 2020 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із відповідною заявою про відшкодування оціненої шкоди від 12 січня 2021 року, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 26 жовтня 2020 року. Власник постраждалого в ДТП автомобіля «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] мав поліс ОСЦПВ № АР/4707396 в АТ «СК «Країна» строком дії на період 11 липня 2020 року 10 липня 2021 року. Згідно п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Моторне (транспортне) страхове бюро України надало доручення на врегулювання справи щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суб`єкту оціночної діяльності ТОВ «АВТО ОДЕКС», яким було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП, в розмірі 6501,62 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що відображено у Звіті № 12-11-20 про оцінку автомобіля «КІА Оптіма», р.н. [NUMBER] від 12 листопада 2020 року. Розмір оплати послуг аварійного комісара склала 1445,20 грн. факт оплати його послуг підтверджується платіжною інструкцією № 1028941 від 06 квітня 2021 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з мстою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. П. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» говорить, що «у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати. МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Враховуючи вимоги чинного законодавства, МТСБУ, після звернення потерпілого в ДТП власника КТЗ із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та здійснив уповноваженій особі власника «КІА Оптіма», д.н.з. [NUMBER] виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди в розмірі, встановленому експертною оцінкою та затвердженою Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих по справі № 3.1/2265 від 12 квітня 2021 року в розмірі 6501,62 грн. Факт виплати страхового відшкодування в розмірі 6501,62 грн підтверджується платіжною інструкцією № 1029161 від 13 квітня 2021 року. Відповідно до п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, маг право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом». Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи вимоги чинного законодавства, позивач, після звернення потерпілого в ДТП із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та здійснив власнику постраждалого в ДТП авто виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою матеріальної шкоди. Регламентна виплата (страхове відшкодування), виплачене постраждалому в розмірі 6501,62 грн підтверджується платіжною інструкцією № 1029161 від 13 квітня 2021 року. Розмір витрат на встановлення розміру шкоди, сплачені аварійному комісару склав 1445,20 грн, факт сплати підтверджується платіжним дорученням № 1028941 від 06 квітня 2021 року. Враховуючи,\~що порушення\~відповідачем Правил\~дорожнього руху\~є основною\~причиною пошкодження\~застрахованого майна,\~яке належить\~страхувальнику,\~а інші\~обставини пригоди\~не можуть\~бути розцінені\~як причини\~завдання шкоди,\~а лише\~як такі\~обставини,\~що сприяли\~його виникненню\~або збільшували\~негативні наслідки,\~суд визнає\~відповідача винним\~у завданні\~шкоди страхувальнику\~та,\~враховуючи виплату\~останньому страховиком,\~позивачем у\~цій справі,\~суми страхового\~відшкодування,\~вважає за\~необхідне вимоги\~позивача щодо\~стягнення з\~відповідача в\~порядку регресу\~суму виплаченого\~страхового відшкодування\~по дорожньо-транспортній\~пригоді,\~в розмірі\~7946,82\~гривень (сім\~тисяч дев`ятсот\~сорок шість\~грн 82\~коп.), в тому числі: 1445,20 гривень (одна тисяча чотириста сорок п`ять грн 20 коп.) витрати на встановлення розміру шкоди, 6501,62 гривень (шість тисяч п`ятсот одна грн 62 коп.) - виплачене страхове відшкодування потерпілому в ДТП, задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1-2\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до\~ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,0 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом роз`яснюється, що повернення судового збору з Державного бюджету України здійснюється органами Казначейства у відповідності до Порядку повернення коштів, помилково або надмірну зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787. У разі повернення судового збору (крім помилково) до органу Казначейства платником\~(заявником)\~подається копія\~судового рішення,\~засвідчена належним\~чином. Копія судового\~рішення,\~засвідчена належним\~чином,\~подається платником\~до органу\~Казначейства разом\~з його\~заявою про\~повернення коштів\~з бюджету\~та оригіналом\~або копією\~документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19 зроблено правовий висновок про те, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення. Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення в межах шести місяців (відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України) рівними частками по 1324,47 гривень щомісяця (7946,82 грн : 6) для виконання рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved