Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

в позові вказано, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 13 серпня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя [INFO] в них народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . харчування, найнеобхіднішого одягу, засобів гігієни. Через загальну ситуацію в Україні з 2015 року ціни на все це збільшились в декілька разів. Змінились потреби дитини [PERSON] , оскільки він подорослішав, навчається в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу, Інститут інженерної механіки на денній формі навчання, що потребує значних матеріальних вкладень. У дитини [PERSON] є різні захоплення, він регулярно займається тхеквондо. Іноді син позивачки [PERSON] хворіє простудними чи вірусними захворюваннями, 13 серпня 2024 року мав пошкодження зв`язки правого колінного суглобу, гемартроз, регулярно відвідує стоматолога, лікування та профілактика супроводжується значними витратами. Відповідач є фактично здоровий, працездатний. Відомо, що на даний час [PERSON] фізичною особою-підприємцем, діяльність 60.21.1 Діяльність автомобільного регулярного транспорту. Не має інших дітей та утриманців, яких зобов`язаний забезпечувати матеріально. З огляду на всі ці обставини, загальне підвищення цін, зміну потреб дитини, зайняття відповідачем діяльністю, яка приносить дохід, такий розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , як 500 гривень, визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року, явно не відповідає потребам дитини, не може забезпечити їй належний фізичний та духовний розвиток, необхідний рівень життя, і його необхідно збільшити. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року, справа № 344/7519/15-ц, шлюб між позичкою та відповідачем розірвано, дитину [PERSON] після розірвання шлюбу залишено на проживання з матір`ю, визначено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі розміром 500 гривень щомісячно з 27 травня 2015 року до досягнення ним повноліття. Не потребує доведення той факт, що у дитини [PERSON] є щоденні обов`язкові потреби, які позивачка [PERSON] не може не задовольняти, враховуючи купівлю продуктів. Позивачка [PERSON] вважає, що саме такий розмір аліментів, як 5000 гривень, відповідатиме потребам сина Різника АП., буде необхідним для гармонійного розвитку дитини, забезпечить рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що декларує ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2015 року, справа № 344/7519/15-ц, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача звернулась до суду з клопотанням, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просила проводити розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Клопотань щодо реалізації прав до суду не направлено, відзиву та позов та заперечень щодо розрахунку позивача відповідачем не подано. Крім того, на адресу реєстрації місця проживання відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження від 16.02.2024 та копію позовної заяви з додатками, однак 18 березня 2024 року конверт повернуто за закінченням терміну зберігання. В матеріалах справи міститься конверт та копія судової повістки про виклик до суду відповідача [PERSON] на судове засідання 24.04.2024 року о 14:30 год., однак конверт з кореспонденцією, який міститься в матеріалах справи, повернувся на адресу суду 15.04.2024 за закінченням терміну зберігання. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , батьками зареєстровано сторін спору. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 липня 2015 року шлюб сторін розірвано, дитину [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з матір`ю, вирішено стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 500 гривень 00 копійок щомісячно. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований ФОП, вид діяльності 60.21.1 Діяльність автомобільного регулярного транспорту. [PERSON] є студентом денної форми навчання інституту інженерної механіки, що підтверджується копією студентський квиток. Згідно довідки від 13.08.2024 року, виданої [PERSON] в тому, що він відвідав травматологічний пункт КНП «ІФ ОДКЛ ІФ ОР». Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~статті 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до статті\~183\~та статті184 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями\~182-184 Сімейного кодексу України\~, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статтей\~181,192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями\~182 - 184 Сімейного кодексу України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини визначено судом у розмірі 500 грн. щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3\~статті 181 СК України\~передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів. Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру. В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Доказів на спростування вимог позивача відповідач суду не надав. Таким чином, позивачем доведено перед судом необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1211, 20 грн. на користь держави. Представник позивача просила стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 4000 грн витрат на правову допомогу. До матеріалів справи долучила копію ордеру, договір про надання правової(правничої) допомоги від 05.02.2024 року, Акт виконаних робіт від 15.02.2024 року та квитанцію №222510 від 15.02.2024 року про сплату послуг адвоката в сумі 4\~000 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В ст. 15 ЦПК України вказано, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. В п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вказано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Суд, оцінюючи обґрунтованість позовної заяви, враховуючи відсутність заперечень відповідача в контексті положення частини четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, вважає, що заявлена стороною позивача сума у розмірі 4 000 грн підлягає задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved