Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21.03.2023 року, актовий запис № 3293. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 28 березня 2023 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ганшиної О.Ю. із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . 07 вересня 2023 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ганшина О.Ю. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки при розгляді та перевірці поданих позивачами документів встановити родинні відносини не вбачається можливим. Той факт, що позивачі є двоюрідними сестрами померлого [PERSON] підтверджується: -свідоцтвом [NUMBER] про одруження 22.04.1969 року [PERSON] (1902 року народження) та [PERSON] (1907 року народження); -свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (дата смерті [INFO] ); -свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (дата смерті [INFO] ); -свідоцтвом № [NUMBER] від 06.10.1951 про народження [PERSON] ( [INFO] ), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтвом [NUMBER] про одруження 20.07.1963 року [PERSON] (1935 року народження) та [PERSON] (1935 року народження). Після укладення шлюбу прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »; -свідоцтвом № [NUMBER] від 14.06.1964 про народження [PERSON] ( [INFO] ), батьками якого є [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , укладеним 03.02.1968 року між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Після укладення шлюбу прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »; -свідоцтвом [NUMBER] про народження [PERSON] ( [INFO] ), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , укладеним 12.09.1992 року між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Після укладення шлюбу прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »; -посвідкою про народження [PERSON] (1937 року народження), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ; -свідоцтвом [NUMBER] про шлюб, укладений 21.09.1957 року між [PERSON] (1937 року народження) та [PERSON] (1932 року народження). Після укладення шлюбу прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »; -свідоцтвом [NUMBER] про народження [PERSON] ( [INFO] ), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ; -витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, згідно якого 24.06.2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після укладання шлюбу прізвище [PERSON] змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »; -наданими у судовому засіданні показами позивачів [PERSON] та [PERSON] , допитаних в якості свідків, а також показами свідків [PERSON] та [PERSON] ; -експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/198 від 04.10.2023 року, відповідно до якого записи прізвища АВЕТІСОВ(-А) (свідоцтво про шлюб повторне, запис [PERSON] ; АВЕТИСЯН (свідоцтво про одруження, запис російською мовою [PERSON] , [PERSON] ; свідоцтво про смерть, запис російською мовою [PERSON] ; свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про одруження, запис російською мовою [PERSON] ) і рос. АВЕТИСОВА(-А) (свідоцтво про одруження, запис російською мовою [PERSON] ; свідоцтво про смерть, запис російською мовою [PERSON] ; свідоцтво про шлюб, запис російською мовою [PERSON] ; посвідка про народження, запис російською мовою [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] померли. Також з наданих позивачами документів вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] народилися в одному і тому ж місті м. Чистяково (м. Торез) Донецької області. Крім того, позивачами були надані фотографії, на яких зображені позивачі, спадкодавець, їх батьки бабуся та дідусь під час святкування їх сімейних урочистих свят. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №304/1648/14-ц). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно зі статтею 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина друга статті 1223 ЦК України). З наявних в матеріалах справи доказів, в т.ч. копії спадкової справи, вбачається, що спадкоємці першої-четвертої черги після смерті [PERSON] , а також інші спадкоємці п`ятої черги, крім позивачів, відсутні. Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують, зокрема, наявність родинних відносин, тобто, певний ступінь споріднення зі спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 643/14592/18). Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (п. 4.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Такий перелік не є вичерпним, доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту можуть бути акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Оцінивши надані позивачами письмові докази у сукупності з показами допитаних у судовому засіданні свідків, суд вважає доведеним факт того, що позивачі є двоюрідними сестрами померлого [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин необхідно позивачам для прийняття спадщини після смерті свого померлого двоюрідного брата. При цьому суд зауважує, що позивачі зверталися до суду із заявою про встановлення цього факту в порядку окремого провадження, однак ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.11.2023 у справі № 642/6362/23 позивачам було відмовлено у відкритті провадження у справі у зв`язку з наявністю спору про право і роз`яснено, що вони мають право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Outcome: approved