Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

У березні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 122261 грн. 09 коп. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11\~березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлявся завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01 червня 2020 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви № 1001603162601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 12), за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 61000 грн., строком на 24 місяців, з умовою сплати процентів в розмірі 0,01% річних, щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 3,99% від суми наданого кредиту. Заява № 1001603162601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить графік платежів: дата платежу - до 1 числа кожного календарного місяця, платіжні періоди з 01.06.2020 по 01.06.2022, усього 24 міс. Чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період (грн.) 4975 грн. 83 коп. щомісяця та 4975 грн. 74 коп. (останній платіж), усього за 24 місяці 119419 грн. 83 коп. Також передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2433 грн. 90 коп. щомісяця, усього 58413 грн. 60 коп. Відповідно до платіжної інструкції № ТR.42246596.139972.8810 від 01 червня 2020 року, АТ «ПУМБ» перерахувало [PERSON] 61000 грн. на банківський рахунок як надання кредитних надання коштів за договором № 1001603162601 від 01 червня 2020 року (а.с. 32). Крім того, 26 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви № 1001668811401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 14 на звороті), за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 58300 грн., строком на 24 місяців, з умовою сплати процентів в розмірі 0,01% річних, щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99% від суми наданого кредиту. Заява № 1001668811401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб містить графік платежів: дата платежу - до 26 числа кожного календарного місяця, платіжні періоди з 26.08.2020 по 26.08.2022, усього 24 міс. Чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період (грн.) 4172 грн. 59 коп. щомісяця та 4172 грн. 46 коп. (останній платіж), усього за 24 місяці 100142 грн. 03 коп. Також передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1743 грн. 17 коп. щомісяця, усього 41836 грн. 08 коп. Згідно платіжної інструкції № ТR.43907108.32020.8810 від 27 серпня 2020 року, АТ «ПУМБ» перерахувало [PERSON] 58300 грн. на банківський рахунок як надання кредитних надання коштів за договором № 1001668811401 від 26 серпня 2020 року (а.с. 31 на звороті). Відповідно до положення розділу «Підтвердження та запевнення» вказаних заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт підтвердив, зокрема, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами банку та цілком згоден, всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення До підписання заяв отримав у письмовій формі інформацію згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цих заяв йому надано ДБКО (як публічну частину договору) за посиланням: ДКБО, а також шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документи». Також, 01 червня 2020 року та 26 серпня 2020 року відповідач підписав Паспорти споживчого кредиту (а.с. 12 на звороті, 15). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за договором він виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, однак, відповідач свої зобов`язання за договорами належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 1001603162601 станом на 01 січня 2024 року (включно) становить 59689 грн. 33 коп., з яких: 30474 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом, 7 грн. 86 коп. заборгованість за процентами та 29206 грн. 80 коп. заборгованість за комісією (а.с. 32 на звороті - 34). Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 1001668811401 станом на 01 січня 2024 року (включно) становить 62571 грн. 78 коп., з яких: 36414 грн. 86 коп. заборгованість за кредитом, 9 грн. 37 коп. заборгованість за процентами та 26147 грн. 55 коп. заборгованість за комісією (а.с. 34 на звороті - 36). Відповідачем вказаного розрахунку заборгованості не спростовано. Розмір заборгованості також підтверджується виписками по особовим рахунка [PERSON] (а.с. 36 на звороті - 42). Позивач направляв відповідачу письмові вимоги щодо погашення заборгованості за кредитними договорами (а.с. 28, 29), однак відповідачем заборгованість не погашена. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За вказаних обставин, враховуючи те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, не повернув у повному обсязі отримані кредитні кошти та не сплатив проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та відсоткам підлягають задоволенню. Водночас щодо нарахування боргу по комісії, суд враховує наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08\~червня 2017\~року №\~49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом встановлено, що умовами кредитного договору № 1001603162601 від 01.06.2020 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка складає 3,99 % (пункт 4 заяви). Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 2433 грн. 90 коп. щомісяця. Умовами кредитного договору № 1001668811401 від 26.08.2020 передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка складає 2,99 % (пункт 4 заяви). Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1743 грн. 17 коп. щомісяця. При цьому в зазначених кредитних договорах не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 4 кредитних договорів щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісіями за обслуговування кредитів, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial