Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Представник ОСББ «Авангард-2019» звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] проживає та є власником квартири [ADDRESS] в багатоквартирному будинку, в якому створено ОСББ «Авангард-2019». Згідно Статуту ОСББ «Авангард-2019» здійснює управління і утримання будинку. Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.09.2021 р. по 30.09.2023 р. сума заборгованості по внескам за управління і утримання будинку складає 7817,75 грн. Згідно довідки про заборгованість інфляції та 3 % річних: інфляційні втрати 2739,15 грн., 3% річних 488,34 грн. Згідно протоколу № 02/20 загальних зборів ОСББ від 05.07.2020 року розмір внеску за управління і утримання будинку складає 6,90 грн. за 1 кв.м. На сьогоднішній день ніякої відповіді щодо згоди на погашення заборгованості від відповідача не надходило, тому ОСББ звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості зі сплати внесків з управління і утримання багатоквартирного будинку. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Авангард-2019» заборгованість по внескам за управління і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2021 р. по 30.09.2023 р. 7817,75 грн., 3% річних 488,34 грн., суму інфляційних втрат 2739,15 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 19.10.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. 13.11.2023 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позов, в якому зазначено, що ОСББ «Авангард-2019» не надає послуг з управління багатоквартирним будинком, тож нараховувати та стягувати за це внески не має права. [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] та не знала про наявність і розмір заборгованості перед ОСББ «Авангард-2019» за період з 01.09.2021 по 30.09.2023 р. У зв`язку з постійними клопотаннями щодо приведення стелі квартири [ADDRESS] до належного для проживання стану, [PERSON] змушена нести додаткові витрати, що прямо порушує її права, як співвласника на належні умови проживання. Про це вона неодноразово повідомляла ОСББ «Авангард-2019», однак жодних дій щодо ремонту даху будинку зроблено не було, що не відповідає меті створення ОСББ «Авангард-2019». В умовах воєнного стану забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, тож вимоги про стягнення сум за розрахунками ОСББ «Авангард-2019» інфляційних втрат в розмірі 2739,15 грн. та 3% річних в розмірі 488,34 грн. є незаконними. 19.07.2020 р. загальними зборами співвласників ОСББ «Авангард-2019» було прийнято рішення про встановлення розміру внеску на утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 6,90 грн. за 1 кв.м. на місяць. Однак після цього і по сьогоднішній день жодних загальних зборів співвласників ОСББ «Авангард-2019» не було проведено, що є порушенням статутної діяльності. Стосовно житлової послуги з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, то така послуга надавалась в частині прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території з моменту створення і до 2021 р., а потім надання цієї послуги переривалось і поновилось тільки в 2022 р. Послуги з поточного ремонту практично не надавалися. Відповідач заперечує щодо стягнення з неї судових витрат в повному обсязі, оскільки вона не отримувала інформацію про свою заборгованість, що позбавило її права вирішити спір в позасудовому порядку та вона сама змушена нести витрати на правову допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю участі під час слідчих дій по іншій справі. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). Зважаючи на викладене, категорію справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню спору. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 348325091 від 28.09.2023 року, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] (дата державної реєстрації 03.01.2013 р.). Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у 2019 році було створено і зареєстровано як юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Авангард-2019». Відповідно до п. 1 розділу І Статуту ОСББ «Авангард-2019», він був створений власниками квартир багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно із п.3 розділу IIІ Статуту ОСББ «Авангард-2019», до компетенції загальних зборів належить, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Пунктом 2 Розділу IV Статуту ОСББ «Авангард-2019» передбачено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і у строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Протоколом № 02/20 загальних зборів ОСББ\~«Авангард-2019», проведених 05.07.2021 року затверджено, зокрема, розмір внесків на управління і утримання будинку в розмірі 6,90 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири. Всупереч діючому законодавству, відповідач, яка є власником житлового приміщення загальною площею 42,52 кв.м. по [ADDRESS] та співвласником ОСББ «Авангард-2019», не вносить внески та платежі на утримання будинку і прибудинкової території. Згідно з розрахунком позивача станом на 30.09.2023 р. заборгованість [PERSON] перед ОСББ «Авангард-2019» за період з 01.09.2021 р. по 30.09.2023 р. становить 7817,75 гривень. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно із ст.\~4\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно із ст. 12 Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» управління\~багатоквартирним будинком\~здійснює об`єднання\~через свої\~органи управління. За\~рішенням загальних\~зборів функції\~з управління\~багатоквартирним будинком\~можуть бути\~передані (всі\~або частково)\~управителю або\~асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про\~об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно із ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно зі ст.\~385\~ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином. Відповідно до ч.1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, оскільки протоколом загальних зборів членів ОСББ «Авангард-2019» були встановлені розміри плати з утримання будинку і прибудинкової території, а відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , в якому створено ОСББ, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язана здійснювати платежі по утриманню будинку і прибудинкової території. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.11.2020 у справі №638/19174/2020, відповідно до якої власник квартири, в якому створено ОСББ, зобов`язаний здійснювати платежі та внески (незалежно від членства в об`єднанні) за наявності підтверджених витрат на управління, утримання, збереження будинку. Аналогічна позиція викладена у постанові від 22.07.2020 у справі №210/19958/15-ц. Відповідачем не надано суду доказів невиконання чи неналежного виконання ОСББ «Авангард-2019» обов`язку з утримання будинку та прибудинкової території. Суд зазначає, що заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем надано акт-претензію від 02.11.2023 року , який був складений вже після звернення позивача до суду з вказаним позовом і тому суд зазначений акт оцінює критично, і вважає не належним доказом на підтвердження її заперечень щодо ненадання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у спірний період. При цьому, перевіривши наданий ОСББ «Авангард-2019» розрахунок за період з 01.09.2021 року по 30.09.2023 року, судом встановлено, що він проведений з невірним застосуванням затверджених щомісячних внесків, що діяли у вказаному періоді, оскільки з урахуванням загальної площі квартири 42,52 кв.м. щомісячний внесок, який підлягає до сплати [PERSON] на управління і утримання будинку має складати 293,39 грн. з розрахунку 6,90 грн. за 1 кв.м. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по внескам з управління і утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2021 року по 30.09.2023 року в розмірі 7334,75 грн. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим,\~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення»\~Цивільного кодексу України\~пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, з відповідача слід стягнути суму інфляційних втрат за період з 01.09.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 481,87 грн. та 3 % річних за період з 01.09.2021 року по 23.02.2022 року в розмірі 105,50 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат,\~суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~1) у разі задоволення позову - на відповідача; \~2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 27.05.2023 року; акт приймання-передачі виконаних робіт за надання юридичних послуг від 19.03.2024 р.; квитанція до прибуткового касового ордера від 19.03.2024 р., згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 4000,00 гривень. Верховний Суд у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження № 61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на підставу та предмет позову, часткове задоволення позовних вимог, з огляду на те, що розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу та складність даної справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та обсяг фактично наданих послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати представником позивача у розмірі 4 000,00 грн. не відповідають критерію розумності, не співмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер, а тому\~суд вважає, що є підстави для зменшення цієї суми до 1 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, судові витрати підлягають розподілу за правилами п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 1925,08 гривень та 1000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial