Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області, третя особа, що не заявляє амостійних вимог на предмет спору - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , прабаба позивача, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 2,08 га. в умовних кадастрових гектарах. Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняв та маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавиці, він звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом йому у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавиці на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову визнає. В підготовче засідання третя особа не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є правнуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , свідоцтвами про укладення шлюбу серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно довідки Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області від 06.10.2022 № 176, вбачається, що останнім місцем проживання [PERSON] було с. Поляни Золочівського району Львівської області. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 027848 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації від 23.09.1996 р. № 579, є власницею земельної частки (паю) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах у землі, без контурного визначення зовнішніх меж на ділянці, яка перебуває у колективній власності Асоціація кооперативів колгоспу "Поляна" у с. Поляни Золочівського району Львівської області. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ передбачено, що сертифікати, на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд.X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і вразі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася 13.09.1999 року, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна після смерті прабаби, як спадкоємець за законом, спадщину фактично прийняв, відсутність інформації про осіб, які фактично прийняли спадщину та /або звернулися з відповідною заявою про прийняття спадщини, відсутність у позивача належного правовстановлюючого документу на спірну земельну частку (пай), що є перешкодою для реалізації ним свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved