Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

03.11.2021 року [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину трикімнатної ізольованої квартири, набутої під час шлюбу, загальною площею 74,9 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] в порядку поділу майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період перебування в шлюбі з відповідачем вони придбали нерухоме майно\~- трикімнатну ізольовану квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, оформлено на ім`я відповідача. З метою захисту свої майнових прав звернувся до суду із даним позовом, прохав здійснити поділ квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на 1/2 її частини. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 15 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.26). Згідно розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. На виконання вищевказаного розпорядження цивільна справа надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави та була розподілена на суддю [PERSON] . Ухвалою судді від 03 лютого 2023 року справа прийнята до провадження, призначено підготовче судове засідання. Від представника відповідача на адресу суду надійшли письмові пояснення по суті позовної заяви (відзив), в яких він зазначив, що заперечує проти поділу квартири набутої у шлюбі навпіл з позивачем (по 1/2 частині). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2024\~року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про передачу вказаної справи до Чугуївського міського суду Харківської області за підсудністю відмовлено. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.03.2024\~року підготовче засідання по справі закрито, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача\~адвокат Радченко Є.В. 26.03.2024 року через Електронний суд направив до суду клопотання, яким позовні вимоги підтримав повністю, просивїх задовольнити, справу прохав розглядати за відсутності його та позивача по справі за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 25.02.1989 року між сторонами було укладено шлюб. 10.11.2020 року рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/12528/20 даний шлюб розірвано.\~ Сторонами під час перебування в шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2008 року, реєстровий номер №1603, було набуто у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правоустановлюючі документи оформлені на ім`я відповідача. Згідно\~ст.60 ч.1 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також відповідно до ч.3\~ст.368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішенні спору суд, виходячи з принципу диспозитивності, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України. Факт придбання спірної квартири в період шлюбу сторонами не оспорюється та підтверджується матеріалами справи.\~\~ Тому суд вважає, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно\~ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1\~ст.70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором. Конструкція норми\~ст. 60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325 цс 18. Також згідно\~ст.372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісноївласності є рівними , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом .\~\~ Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24\~постанови від21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Таким чином, квартира за адресою: [ADDRESS] набута позивачем та відповідачем під час шлюбу, є спільною сумісною власністю сторін і відповідно при її поділі частки є рівними. Будь-які інші підстави для нерівного поділу між подружжям майна набутого у шлюбі судом не встановлені. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину спірного нерухомого майна. Оскільки за позивачем визнано право власності на 1/2 спільно набутого з відповідачем майна, відповідно і судові витрати мають бути розподілені між сторонами, пропорційно задоволеним позовним вимогам, згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України.\~\~\~

Outcome: approved