Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

В провадженні Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про позбавлення батьківських прав. Свою позовну заяву мотивує наступним: позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, Від даних відносин у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є його батьком, про що свідчить запис у свідоцтві про народження дитини. Після народження дитини відносини сторін спортилися і вони розійшлися. З часу припинення відносин, позивачка з відповідачем не бачилась, про його життя нічого не знає. Перш за все, вказане обумовлюється байдужістю зі сторони відповідача. Враховуючи те, що спільному сину сторін вже майже 7 років, з часу припинення відносин, сторони майже ніколи не бачились, не кажучи вже про відсутність спілкування один з одним. Дитина зареєстрована з позивачкою за адресою [ADDRESS] , однак в зв`язку з війною в країні, позивачка була вимушена з сином покинути країну та переїхати до Польщі. З моменту народження сина, позивачка фактично виховує його одна, вона створила усі умови для сприятливого виховання та життя дитини. Власноруч задовольняє усі матеріальні потреби, які стосуються дитини. Відповідач же, у свою чергу, ухилявся від свого обов`язку, що стосується сина. Уникає спілкування, побачень та участі у його вихованні. Оскільки відповідач добровільно не надавав матеріальної допомоги на виховання дитини, позивачка зверталася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу від 16.03.2023 року, було видано судовий наказ по справі №216/1268/23 згідно з яким було стягнено зі [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Таким чином, звертаючись з даним позовом до суду, позивачка хоче звернути увагу суду на відсутність бажання відповідача у спілкуванні з дитиною, відверте ігнорування у забезпеченні, хоча б елементарними речами свого сина, відсутність бажання працювати, розвиватись як особистість, розвивати сімейні відносини. Така байдужість і позиція відповідача унеможливлюють гармонійний розвиток сім`ї, нормальний розвиток та позитивні емоції дитини. Відповідача взагалі не можна віднести до категорії «людини - сім`янина». Цьому сприяє не лише різні погляди сторін на життя, а й усе вказане вище. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання, призначене на 20.05.2024 року, представник позивачки адвокат Щербачов А.П. не зявився, направив на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, просив слухати справу за його відсутністю, не проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином за місцем свого реєстраційного обліку. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав відзиву на позов, не надав суду жодної заяви або клопотання про розгляд справи за його відсутністю або про відкладення справи, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди сторони позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Представник третьої особи - Виконавчого комітету\~Центрально -\~Міської районної\~у місті\~ради,\~органу опіки\~та піклування,\~в судове\~засідання 20.05.2024\~року не з`явилася, раніше до матеріалів справи було подано висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. \~ \~ Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитані в судовому засіданні 05.05.2024 року, вказували, що з сторони по справі не мешкають разом з тих пір, як їх син був ще малим, позивачка виховує та забезпечує сина самостійно. Суд, вислухавши раніше представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та, з урахуванням положень ч.1\~ст.81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1\~ст.13 ЦПК України, згідно положень якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до наступного висновку. У відповідності до\~ст.150 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно\~ст.12 Закону України "Про охорону дитинства"\~на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями п.2 ч.164\~Сімейного Кодексу України\~передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Пунктом 15\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року\~позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, Від даних відносин у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є його батьком, про що свідчить запис у свідоцтві про народження дитини. Сторони перестали мешкати однією сім`єю та підтримувати стосунки. Згідно отриманих судом даних з Державної Прикордонної служби України, відповідач 09.11.2021 року пішохід перетинав кордон України, пункт пропуску КПВВ Каланчак. 30.05.2022 року, відповідач надавав позивачці нотаріально засвідчену згоду на вивіз дитини за кордон, згода була засвідчена нотаріусом у м. Ялта Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу від 16.03.2023 року, було видано судовий наказ по справі №216/1268/23 згідно з яким було стягнено зі [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] - [INFO] у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав не є обов`язковим для суду (ч.ч.5,6\~ст.19 СК України), від його висновку суд має право мотивовано відступити, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. Розглянувши 10.10.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Центрально-Міської районної у місті ради ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 травня 2023 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом гр. [PERSON] до гр. [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] , було встановлено наступне. Батьки малолітнього [PERSON] , [PERSON] те [PERSON] , проживали разом, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Після народження дитини позивач та відповідач спільно не проживають. Станом на 10.10.2023 гр. [PERSON] разом з сином, [PERSON] , мешкає за межами України. Місце проживання батька дитини [PERSON] , їй невідоме. Проте, відповідач надав гр. [PERSON] нотаріально завірену згоду на виїзд сина у супроводі матері до Ізраїлю 30.05.2022 року на період до 30.05.2025 року. Відповідно до ст. 164 СК України, підставами позбавлення батьківських прав є: ? ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;\~\ ? жорстоко поводяться з дитиною; ? є хронічними алкоголіками або наркоманами; ? вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; ?6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Жодна підстава для вирішення питання позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] не знайшла свого підтвердження за матеріалами позовної заяви. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed