Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4157753 від 25 травня 2021 року у розмірі 22 125 гривень. В позовній заяві позивач посилався на факт укладення кредитного договору онлайн із використанням одноразового пароля між відповідачем та ТОВ "МІЛОАН", права і обов`язки за яким згодом перейшли до ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" на підставі договору від 13.09.2021 №07Т про відступлення права вимоги за кредитним договором №4157753 від 25 травня 2021 року. Відповідач не виконує зобов`язання за договором і станом на дату відступлення прав вимоги існувала заборгованість, яка складалась з 22 125 гривень, з яких: 5 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16 125 грн - заборгованість за відсотками; 1 000 грн - заборгованість за комісійними винагородами; 0 грн - заборгованість за пенею. Ухвалою суду від 11.04.2024 відкрито провадження у справі і призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача не був присутнім в судовому засіданні, в позовній заяві просив провести заочний розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засдіання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. Представник третьої особи ТОВ "МІЛОАН" належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засдіання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, пояснення не надав. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши мтаеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" слід задовольнити з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК). Судом встановлено, що 25.05.2021 [PERSON] в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ "МІЛОАН" URL: https://miloan.ua/ створив анкету-заяву на кредит №4157753 в сумі 5 000 грн, строк кредитування 15 днів з 25.05.2021, дата повернення кредиту: 09.06.2021. Комісія за надання кредиту: 1 000 грн, нараховується одноразово за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом 1125.00 грн, нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 25.05.2021 [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №4157753 (індивідуальна частина) з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «МІЛОАН». Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора. [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором підтвердив також ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо основних умов кредиування з урахуванням побажань споживача: сума кредиту: 5 000 грн, строк кредитування: 15 днів; мета отримання: задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника; спосіб надання: переказ на картковий рахунок, крім того, визначена орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача. Також відповідач ознайомився з Графіком платежів за договором споживчого кредиту 4157753 від 25.05.2021. 13 вересня 2021 року ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" (фактор) та ТОВ "МІЛОАН" (клієнт)уклали договір факторингу №07Т, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). За цим договором фактор одержує право реалізації права вимоги отримання боргу від боржників (п. 5.3.2). Відповідно до п.8.1 договору факторингу, він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Станом на дату відступлення прав вимоги існувала заборгованість відповідача перед ТОВ "МІЛОАН" в сумі 22 125 гривень, з яких: 5 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16 125 грн - заборгованість за відсотками; 1 000 грн - заборгованість за комісійними винагородами; 0 грн - заборгованість за пенею. сума заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором споживчого кредиту №4157753 від 25.05.2021 за період з 13.09.2021 по 20.02.2024. 27.09.2023 відповідачу надіслана досудова вимога, в якій пропонується сплатити заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 125 грн до 15.11.2023. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон). Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Таким чином, оскільки між сторонами виникли правовідносини щодо виконання умов договору про споживчий кредит №4157753 від 25.05.2021 року, [PERSON] грошові кошти отримав, але в порядку та на умовах договору не повернув, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 131 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» задоволені повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн. \~Крім того, враховуючи положення ст. ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн, які підтверджуються актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 20.02.2024, складеним Адвокатським бюро "Анастасії Мінковської" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних Адвокатським бюро "Анастасії Мінковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНс" щодо стягнення кредитної заборгованості від 20.02.2024.

Outcome: approved