Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0968483389 від 07.02.2020р. в сумі 50818,29 грн., понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 17 000, 00 грн., з підстав невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Розгляд справи просить проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника Позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07.02.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0968483389 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №2628583185 від 25.02.2020 р., що акцептована відповідачем 25.02.2020р., шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6,12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України). Відповідно до умов договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариство надає Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі фінансового кредиту, а саме кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах: сума кредиту (траншу) - 4220 гривень, строк користування кредитом (траншем) - 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінасового кредиту № 0968483389 від 07.02.2020р. 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75 %. Позивач виконав умови договору належним чином та надав відповідачу кредит на суму 4200 грн. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору позики, в тому числі фінансового кредиту № 0968483389 від 07.02.2020р щодо своєчасного погашення кредиту спричинило виникнення заборгованості по поверненню кредитних коштів, яка станом на 09.01.2024 становить 81835,29 гривень та складається з: 4220,00 гривень заборгованості за кредитом(за тілом кредиту), 77615,29 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 50818,29 грн.з яких: заборгованість за кредитом 4220.00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 46598,29 грн. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІЛАЛ» право грошової вимоги до Боржників за договорами позики, у т.ч. договором позики № 0968483389 від 07.02.2020р., що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до Боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 ві 10.01.2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № 0968483389 від 07.02.2020р., що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до суду із відповідним позовом. Відповідач позов не визнав, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви ( клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи було призначено на 11 годину 11березня 2024 року та перенесено на 11 годину 25 березня 2024 року в зв`язку неявкою в судове засідання сторін. Копія позовної заяви та доданих до неї документів та судові повістки, які було відправлено відповідачу 13.02.2024 року були повернуті Лисянському районному суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" 21.02.2024, 14.03.2024. Крім того відповідачу направлялися позовна заява з додатками та повістка в електронному вигляді на його електронну адресу 01.03.2024 13:06:26, 12:17:45 та 11.03.2024 13:13:02, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Також, відповідач викликався у судове засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик від 11 березня 2024 року на офіційному сайті Лисянського районного суду Черкаської області. 25.03.2024 року відповідачем подано заяву про відкладення дати розгляду справи та надання часу для підготовки до судового розгляду. 01.05.2024 представник відповідача адвокат Павленко С.І. направив клопотання про відкладення розгляду справи на інший час та надати можливість отримати запитувані ним документи на підставі адвокатського запиту, направленого, ТОВ «КЕЛЛЕКТ ЦЕНТР». Враховуючи зазначені клопотання відповідача та його представника судові засідання відкладалися на 10 годину 01.05.2024 та 10 годину 20.05.2024. 30.04.2024 позивач направив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовільнити в повному обсязі. В судовому засіданні, призначеному на 10 годину 20 травня 2024 року представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з відсутністю позивача на судовому засіданні, що унеможливлює, на його думку, розгляду справи, а також перейти із спрощеного позовного провадження до загального. Враховуючи норми ст.223 ЦПК, суд на місці ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності представника позивача, а також відмовити представнику відповідача у клопотанні про перехід із спрощеного до загального позовного провадження, посилаючись на те, що клопотання подано поза межами строку визначеного ЦПК України. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав. Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідач борг не визнає тому, що він не був попереджений про укладення договору факторингу, а кредитор зобовязаний повідомити про переуступку боргу боржника, який міг би прийняти міри по погашенню боргу. Вважає, що ТОВ «Коллект центр» має право ставити питання стягнення боргу в сумі на момент передачі ТОВ « ІНФІНАНС» в сумі 37737,04 грн. Його довіритель не був попереджений про суму, яку заявлено в позові, отже вважає, що потрібно відмовити позивачу через те, що позов поданий неналежним позивачем, це право належало ТОВ «ІНФІНАНС», тому він не підлягає до задоволення. Аналогічно і до судових витрат, які повинні бути зменшенні у процентному відношені від задоволених позовних вимог. Щодо витрат на правову допомогу зазначив, що вони не підтверджені, позивачем не надано розрахунку витраченого часу адвокатом, сума 17 тис. грн. повинна бути обгрунтована, тому потрібно відмовити в їх задоволенні. В ході судового розгляду представник відповідачав просив приєднати до матеріалів справи клопотання про стягнення додаткових витрат на правову допомогу в сумі 7400 грн. та просить їх стягнути з позивача. Суд, розглянувши дане клопотання на місці ухвалив повернути розрахунок із документами представнику відповідача, посилаючись на те, що вони не направлені позивачу у справі, а отже він не мав можливості висловитися з даного приводу. Фактичні обставини встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 07.02.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] , було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0968483389 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №2628583185 від 25.02.2020 р., що акцептована відповідачем 25.02.2020р., шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6, 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України). Відповідно до умов договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариство надає Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі фінансового кредиту, а саме кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах: сума кредиту (траншу) - 4220 гривень, строк користування кредитом (траншем) - 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінасового кредиту № 0968483389 від 07.02.2020р. 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75 % Позивач виконав умови договору належним чином та надав відповідачу кредит на суму 4220 грн. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору позики, в тому числі фінансового кредиту № 0968483389 від 07.02.2020р щодо своєчасного погашення кредиту спричинило виникнення заборгованості по поверненню кредитних коштів, яка станом на 09.01.2024 становить 81835,29 гривень та складається з: 4220,00 гривень заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), 77615,29 гривень - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Пропозиція (Оферта) на отримання 3 траншу згідно Заявки - анкети №2628583185 від 25.02.2020р. в рамках договору про надання позики №0968483389 від 07.02.2020р. підписаний позичальником 25.02.2020р.. електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор якості особистоо підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження. Який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти. Підписання договору позики відповідач також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами. В тому числі з правилами та йому була надана вся інформація , передбачена вимогами чинного законодавства. Правилами надання коштів у позику, передбачено що договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, ст.12. п.12 ст.11 Закону України «Про електрнну комерцію», ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 154 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 155 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Згідно зі ст.ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти. В порядку передбаченом умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 14.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. договором позики № 0968483389 від 07.02.2020р., що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 ві 10.01.2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № 0968483389 від 07.02.2020р., що укладений між ТОВ «Інфінананс» та [PERSON] . Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідно до п.2.3., 2.6 договору надання позики,в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0968483389 від 07.02.2020 року ТОВ "ІНФІНАНС" має право на відступлення права вимоги за даним договором будь-кому без згоди позичальника. Сторони домовились, і позичальник підписанням даного договору надає свою згоду, що в разу необхідності Товариством можуть бути укладені окремі договори щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань по вищезазначеному договору зумовило звернення ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до суду із відповідним позовом. Між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення фінансового лізингу, кредитування, надання фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з статтею 6, частиною 1 статті 627 та частиною 1 статті 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору За приписами частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України). Статтями 1046, 1047 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до вимог статтей 1048-1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,ї х розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з приписами частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи встановлено, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами, що підтверджується квитанцією за сплату №49557035 від 25.02.2020. Встановлено, що 14.07.2021 року між ТОВ «ІФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до Боржників за договорами позики, у т.ч. договором позики № 0968483389 від 07.02.2020р., що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Згідно витягу з додатку 3 до договору факторингу № 14-07/21 реєстр боржників до договору факторнигу ТОВ «ІНФІНАНС» відступає ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відповідно до умов договору факторингу право вимоги заборгованостей до боржників, зокрема, за кредитним договором № № 0968483389 від 07.02.2020р укладеним із [PERSON] , за яким сума основного боргу 4220,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 37367,04., всього загальна сума заборгованості станом на 14.07.2021 року становить 41587,04 грн. 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором позики № 0968483389 від 07.02.2020р., що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] . Згідно витягу з додатку 3 до договору № 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року реєстр боржників до договору № 10-01/2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до умов договору право вимоги заборгованостей до боржників, зокрема, за кредитним договором № № 0968483389 від 07.02.2020р укладеним із [PERSON] , за яким сума основного боргу 4220,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 77615,29., всього загальна сума заборгованості станом на 10.01.2023 року становить 81835,29 грн. Відповідач заперечуючи проти позову вказує на те, що він не отримував письмового повідомлення ні від ТОВ «Інфінананс» ні від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ні від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про переуступку боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до ч.2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Як зазначив у судовому засіданні відповідач він отримав від ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» копію договору про відступлення прав вимог від 10.01.2023 року укладеного між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», про відступлення прав грошової вимоги за кредитним договором № 0968483389, однак, не виконав своїх зобов`язань щодо сплати коштів за кредитним договором перед новим кредитором. Відповідно до ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Разом з тим, відповідач заперечуючи проти вимог нового кредитора, які він має проти первісного кредитора, щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором, зустрічних позовних вимог згідно ст. 193, 194 ЦПК України не заявив. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ст. 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Ст. 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту ст. 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. При цьому, неповідомлення про заміну кредитора може тягти наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов`язання не новому, а колишньому кредитору. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 10-01/2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитним договором № 0968483389 від 14.07.2021 року, тому новий кредитор набув права грошової вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за спірним кредитним договором. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Також, суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами договір позики, підписаний сторонами, містить строк повернення кредиту (користування ним), чітко зазначено порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за договором. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи, що судом встановлено порушення відповідачем умов договору позики, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0968483389 від 07.02.2020 у сумі 41587,04 (сорок одна тисяча п`ятсот вісімдесят сім) гривень 04 копійки та складається з: 4220 (чотири тисячі двісті двадцять) гривень заборгованості за тілом кредиту, 37367,04 (тридцять сім тисяч триста шістдесят сім) гривень 04 копійки - заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС». Таким чином, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн (платіжна інструкція № 0408770405 від 23 січня 2024 року). Таким чином, з відповідача на користь позивача підляє стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2477,96 гривень. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 17000,00 грн. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), ордер, розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 751/3840/15, провадження № 14-280сц180). До вказаної зави позивачем додано копії договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023р., укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокотським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявки на надання юридичної допомоги № 482 від 02.01.2024р., витягу з акту №3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 р., платіжної інструкції №0406010000 від 10.01.2024, що підтверджують розрахунок вартості наданої правової допомоги та понесених позивачем витрат на таку допомогу. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial