Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, мотивуючи тим, що з 14.07.2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , з якою виховує трьох дітей дружини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При цьому, дружина вагітна спільною дитиною. Вказує, що вони проживають у будинку із комунальними зручностями, який складається із 4 кімнат, кухні, коридору, санвузла. Кімнати забезпечені відповідними меблями, наявна необхідна побутова техніка, речі повсякденного вжитку, тобто створені всі необхідні умови для гармонійного повноцінного проживання, виховання та розвитку дітей. Зазначає, що він бажає усиновити дітей своєї дружини, оскільки між ними склалися теплі стосунки, побудовані на любові та довірі. Бажає матеріально утримувати дітей, дбати про їх здоров`я, виховання, розвиток. Малолітні діти називають його татом, прихильні до нього, однак факт усиновлення не усвідомлюють через вік та рівень розвитку. При цьому, матір дитини подала нотаріально завірену заяву про згоду на усиновлення її дітей. У свою чергу, орган опіки і піклування Луцької райдержадміністрації вважає за доцільне усиновлення ним малолітніх дітей, про що свідчить відповідний висновок органу опіки та піклування. Враховуючи наведене, просить суд визнати його усиновлювачем вказаних дітей та внести зміни до актових записів про їх народження, записавши його батьком дітей, змінити прізвище з [PERSON] , [PERSON] на [PERSON] , по батькові - з [PERSON] , [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2024 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено орган опіки і піклування Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, тобто за останнім місцем проживання дітей. В судовому засіданні заявник заяву підтримав з підстав, викладених у ній та просив її задовольнити. Також вказав, що у них з дружиною вже народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що має бажання щодо усиновлення [PERSON] її дітей - синів [PERSON] і [PERSON] та доньки [PERSON] . Зазначила, що заявник турбується про дітей, допомагає їм, вважає їх своїми синами та донькою, а діти називають його батьком. У них теплі та щирі взаємовідносини, останній у всьому турбується про дітей, а також користується у них авторитетом. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Луцької районної військової адміністрації також просила задовольнити заяву, оскільки усиновлення заявником малолітніх дітей є доцільним і таким, що відповідає їхнім інтересам. Представники інших заінтересованих осіб подали суду заяви про слухання справи у їх відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.07.2023 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №246, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Дружина заявника [PERSON] подала нотаріально посвідчену заяву, в якій висловила згоду на усиновлення її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] її чоловіком - [PERSON] (а.с. 19). При цьому, судом з`ясовано, що батько дітей у свідоцтвах про народження записаний зі слів матері, що також підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 20-22). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства» усиновлення допускається виключно в інтересах дитини відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про обов`язок суду при вирішенні заяви про усиновлення перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. ч. 1-3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно з ч.ч. 1, 2, 7 ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] станом на 06.12.2023 року на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 15). Відповідно до висновку про стан здоров`я, виданого 08.12.2023 року КНП «Торчинська районна лікарня Торчинської селищної ради», [PERSON] , [INFO] , здоровий, а тому за своїм станом здоров`я може бути усиновлювачем (а.с. 14). Згідно висновку Луцької районної військової адміністрації від 15.12.2023 року, усиновлення [PERSON] малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є доцільним та відповідатиме їх інтересам (а.с. 8-9). Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до п. 8 вказаної постанови, за змістом ст. 217 СК України у випадках, коли дитина, стосовно якої розглядається питання про усиновлення, має батьків, обов`язковою умовою його позитивного вирішення є їхня вільна та безумовна згода. При цьому необхідно враховувати, що до набрання рішенням суду про усиновлення законної сили кожен із батьків може відкликати свою згоду незалежно від мотивів. У відповідності до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Інтереси дитини при усиновленні - це право дитини на виховання батьками або, за їх відсутності, іншими родичами дитини. В якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як з`ясовано в судовому засіданні заявник бажає усиновити дітей своєї дружини, з якою у шлюбі перебуває з 2023 року і з її трьома малолітніми дітьми знайомий зовсім незначний проміжок часу. При цьому, будинок і житло, в якому він проживає разом із дружиною та її дітьми йому не належать. Документів, що підтверджують право власності або користування жилим приміщенням також не надав. Також, у нього відсутні постійні доходи, так як він звільнився зі служби з лав ЗСУ та на даний час утримує сім`ю шляхом ведення домашнього господарства. Водночас, доказів стосовно належного і достатнього забезпечення чотирьох дітей суду не представлено, а згідно п. 7 ст. 212 Сімейного кодексу України не можуть бути усиновлювачами особи, які не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу). Крім того, як з`ясовано в судовому засіданні, з [PERSON] згідно судового наказу у справі №161/6961/23 від 03.07.2023 року стягуються аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 30.04.2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. ). Таким чином, суд дослідивши і оцінивши в сукупності представлені докази і доводи сторін, приходить до висновку про необґрунтованість заяви, оскільки заявник не довів суду чи здатний він реально стати батьком дітям, дати їм все необхідне для їх гармонійного розвитку, зважаючи на зовсім незначний період часу, протягом якого він знайомий з дітьми. При цьому, висновок органу опіки і піклування суд вважає недостатньо обґрунтованим. У висновку описуються досліджені документи та ряд обставин, однак він взагалі не містить мотивів, тому у відповідності до ч. 6 ст. 19 СК України, суд такий висновок до уваги не приймає. Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 211, 213, 217-220, 224 СК України,

Outcome: dismissed