Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

1. Стислий виклад позицій сторін. Стислий виклад відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив. Докази, відхилені судом 17.08.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява, у якій [PERSON] просить встановити факт проживання однією сім`єю із померлою [INFO] [PERSON] , змінити черговість спадкування із четвертої на третю чергу спадкоємців. 30.10.2023 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва справу передано на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. 12.02.2024 справа надійшла до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , яка померла [INFO] , починаючи з 1980 року, із якою за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, купували майно для спільного користування, спільно харчувались та здійснювали витрати на утримання житла. У позивача та [PERSON] не було спільних дітей, рідна сестра [PERSON] померла [INFO] , рідна сестра [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, у померлої [PERSON] відсутні спадкоємці за законом, які віднесено до першої-третьої черг. Звернення до суду з позовом викликано відмовою приватного нотаріуса Чорнєй В.В. від 22.05.2023 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що позивачем не надано відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Відзив на позов подавався представником відповідача-адвокатом Васюхном В.О., що зводиться до того, що відповідачі належать до другої черги спадкоємців після смерті [PERSON] , оскільки є рідними племінниками останньої після смертей рідних сестер [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] . Відповідь на відзив зводиться до того, що позивач не заперечує належність відповідачів до другої черги спадкоємців після смерті [PERSON] . Судом прийнято докази, долучені до позову та відзиву на позов. Представник позивача-адвокат Гурез І.О. в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, в судовому засіданні визнали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] -адвокат Васюхно В.О. підтримав позицію відповідача [PERSON] . Судом роз`яснено відповідачам наслідки визнання позову, що зрозумілі відповідачам. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Суд, створивши необхідні умови для реалізації процесуальних прав усіма зацікавленими у справі сторонами та учасниками, вислухавши думку сторін, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 13.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження після надходження матеріалів справи із Шевченківського районного суду м. Києва на підставі ухвали від 30.10.2023, призначено підготовче засідання на 11.03.2024. Підготовче засідання 11.03.2024 відкладено на 27.03.2024 у зв`язку з неотриманням відповідачами позовної заяви з додатками. У підготовчому засіданні 27.03.2024 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 17.04.2024. У судовому засіданні 17.04.2024 оголошено перерву до 10.05.2024 для повторного виклику відповідача [PERSON] . 3. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Суд вважає прийнятними подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Обставини проживання однією сім`єю позивача [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , упродовж тривалого часу, щонайменше з 1990 року по день смерті останньої [INFO] , проведення спільного дозвілля та побуту, підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: копіями паспортів громадян України [PERSON] та [PERSON] , рядом світлин соціально-побутового характеру із особами, візуально схожими на [PERSON] та [PERSON] (а/с 9-15, 91-96); копіями довідки на одержання праху № 9.191415К від 12.05.2022, довідки про причину смерті форми 106/о № 394 від 11.05.2022 (а/с 90, 18); копіями витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25.05.2022 та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (16-18). З означених доказів також убачається те, що [PERSON] померла від тяжкої хвороби (рак шлунку) у похилому віці, нею опікувався [PERSON] , у зв`язку з чим її стан можливо визанати безпорадним. Після смерті [INFO] [PERSON] , її сестер [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на майно, яке прийняли на підставі заяв про прийняття спадщини [PERSON] , рідна племінниця [PERSON] - [PERSON] , її сини [PERSON] та [PERSON] (а/с 79-86). Ступінь рідства та належність відповідачів до другої черги спадкоємців підтверджується копіями свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , паспорта громадянина України [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та паспорта громадянина України останнього, свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та паспорта громадянина України останнього (а/ с 22-41 ). [PERSON] заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 13.01.1995 належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] , у якій була зареєстрована (копія заповіту від 13.01.1995, на а/с 42-43; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.05.2022, на а/с 44-56, 57-70; копія відповіді Відділу з питань реєстрації місця проживання Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.05.2022, на а/с 71-72; копія свідоцтва про право власності на житло від 31.01.1994, на а/с 77-78). Крім означеної квартири [PERSON] мала банківські вклади у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на 200 000,19 грн та 893,64 грн (копія відповіді на нотаріальний запит від 07.06.2022, на а/с 73-75). Спір між сторонами виник у зв`язку з відмовою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. у вчиненні нотаріальної дії після подання 18.05.2023 [PERSON] заяви про видачу відоцтва про право на спадщину за законом на майно у виді банківських вкладів [PERSON] , що вбачається із постанови нотарісуа від 22.05.2023 (а/с 87-89, 97-98). Таким чином, [PERSON] та померла [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом з 1980 року по [INFO]. Такі обставини беззаперечно визнали в судовому засіданні відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо. Крім цього, суд уважає неспростованим факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки сторонами не представлено суду доказів про перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі між собою або з іншими особами. 4. Норми права та судова практика, застосовані судом. Загальний висновок у справі Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 1 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Статтею 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Наведене вище узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), Верховного Суду у таких постановах, а саме: від 21.03.2019 у справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18), від 10.10.2019 у справі № 520/8495/17 (провадження № 61-7058св19); від 17.10.2019 у справі № 712/1294/17 (провадження № 61-34351св18), від 09.01.2020 у справі № 186/421/17 (провадження №48280св18), від 09.06.2021 у справі № 346/5702/18 (провадження №61-17111св20). За правилами ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1264 ЦК України позивач має право на четверту чергу спадкування за законом у зв`язку з доведеністю проживання однією сім`єю позивача [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , більше п`яти років, а тому підлягають задоволенню позовна вимога про встановлення факту про проживання однією сім`єю, похідна позовна вимога про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті [PERSON] . Крім цього, позовна вимога про зміну черговості одержання права на спадкування підлягає задоволенню з огляду на беззаперечне визнання позову усіма відповідачами, які відносяться до другої черги спадкоємців після смерті [PERSON] , та з огляду на наявність передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] проживав зі спадкодавцем [PERSON] більше п`яти років, у відповідності до ст. 1264 ЦК України відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом. Позивачем представлено докази на підтвердження того, що він опікувався [PERSON] - особою похилого віку (84 роки) з тяжкою хворобою, внаслідок чого могла перебувати у безпорадному стані, а тому підлягає задоволенню позовна вимога про зміну черговості одержання права на спадкування після смерті [PERSON] . Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачів сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved