Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що 07.05.2010 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 12.01.2012 рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання сина разом з батьком. Вказаним судовим рішенням встановлено, що з моменту укладення шлюбу до народження сина між сторонами їх особисті стосунки стали поступово погіршуватись, що взагалі привело до фактичного припинення шлюбу. Відповідачка з моменту народження сина самоусунулась від виховання та утримання дитини і до теперішнього часу долею дитини, його вихованням та утриманням не займається, не турбується і не цікавиться про його фізичний і духовний розвиток. Також відповідачка [PERSON] написала заяву №9254 від 23.05.2010 про, те що вона дає вільну та безумовну згоду на усиновлення свого сина Галицького Богдана - Франциска, та написала повторну заяву №28 від 05.01.2011, де знову дала вільну та безумовну згоду на усиновлення своєї малолітньої дитини [PERSON] - Франциска. Весь цей час відповідачка не цікавилась сином, не телефонувала, ані в школу, ані до театральної студії «Реп`ях» та не цікавилась станом здоров`я, не відвідувала дитину, не виявляла бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь в його вихованні, загалом не проявляє про сина щонайменшої материнської турботи. Відповідачка переїхала до іншого міста. Він та бабуся [PERSON] - Франциска ніколи не перешкоджали відповідачці приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини. Однак, відповідачка не вчиняє та не вчиняла будь-яких спроб щодо виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Він разом із бабусею, не дивлячись на повну відсутність допомоги матері сина, його забезпечували та надавали необхідні умови для розвитку та навчання дитини. Так, його батьки: [PERSON] та [PERSON] допомагають з вихованням сина. Відповідачка понад тринадцять років, тобто з часу розірвання шлюбу з батьком дитини, повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме з дитиною не проживає, відтак не проявляє материнської турботи щодо малолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні та вихованні, а також матеріально не забезпечує сина. Ніколи не вітала сина з днем народження, не телефонувала, не дарувала подарунків, свідомо ухиляється від виховання та утримання сина, не виявляє бажання щодо виконання материнських обов`язків, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та його подальшої долі, що свідчить про нехтування покладеними на неї обов`язками з виховання та утримання дитини. Йому відомо, що відповідачка після народження сина [PERSON] народила від іншого чоловіка ще двох дітей, викладає спільні фото з новим чоловіком та дітьми. З етичних, моральних та релігійних міркувань він не звертався до суду щодо стягнення аліментів. Однак, відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно прийматиме рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідачки на його користь усі витрати, понесені ним у зв`язку із розглядом даної справи. Представник позивача - адвокат Якименко О.І., в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] , підтримала повністю з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити. [PERSON] , приймаючи участь в судових засіданнях пояснив, що в квітні 2011 року відповідачка переїхала жити до м. Севастополь АРК. Дитину вона залишила в м.Сумах разом з бабусею. Після від`їзду з м.Суми відповідачка сином не спілкувалася. Після того, як було визначено місце проживання сина з батьком відповідач взагалі перестала цікавитися життям сина. Син весь час проживає разом з ним та його батьками. [PERSON] - Франциск називає батьком як його, так і дідуся. Відповідач [PERSON] викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, але в судові засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Панок О.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Управління «Служба у справах дітей», наданий висновок про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Якименко О.І., представника Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради Панок О.А, показання свідків, думку дитини, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Суд установив, що з 07.05.2010 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 07.05.2010 року, серія [NUMBER] (а.с.14). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвом про народження (а.с.13). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.01.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с.15-16). З пояснень позивача, його представника встановлено, що відповідачка більше 10 років проживає в Автономній Республіці Крим. Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] з двох років проживає з батьком, який разом зі своїми батьками утримує сина, виховує його, піклується про нього, займається його розвитком. Весь цей час [PERSON] не цікавилася сином, не телефонувала, не відвідувала сина за місцем проживання. Будь-яке спілкування дитини з матір`ю відсутнє. Позивач та бабуся [PERSON] - Франциска ніколи не перешкоджали відповідачці приймати участь у вихованні, спілкуванні, піклуванні та утриманні дитини. Однак відповідачка не вчиняє та не вчиняла будь-яких спроб щодо виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Батько разом із бабусею та дідусем забезпечували дитину та створювали необхідні умови для розвитку та навчання дитини. Відповідно до інформації на запит №96/18973 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 11.12.2023 року [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Позивач повністю турбується станом здоров`я сина, одягає його, годує, вирішує всі шкільні та побутові проблеми, бабуся допомагає позивачу, водить дитину до сімейного лікаря та проходить з ним необхідні медогляди. З довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Сумської міської ради №01-23/3/753 від 15.09.2023 року вбачається, що на прийом до лікаря дитина приходила переважно з бабусею [PERSON] , а іноді з батьком [PERSON] . За період надання медичної допомоги дитині мати [PERSON] на прийом до лікаря хлопчика не приводила, станом його здоров`я не цікавилася (а.с.27). З довідки Комунальної установи Сумської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 імені Героя України Олександра Аніщенка Сумської міської ради, вбачається, що [PERSON] навчається у КУ Сумській ЗОШ №4 СМР з першого класу, батько [PERSON] регулярно відвідує заклад, цікавиться навчальними досягненнями учня, відвідує батьківські збори. Мати вихованням сина не займається. За час навчання учня до закладу не з`являлася, навчанням сина не цікавилася (а.с.26). Також, [PERSON] тривалий час відвідує театральну студію « [PERSON] ». Так, з довідки Театральної студії «Реп`ях» вбачається, що на заняття до театральної студії «Реп`ях» [PERSON] записала бабуся [PERSON] , про яку він під час занять завжди говорить, як про маму. На заняття дитину приводять [PERSON] та дідусь [PERSON] , тато [PERSON] . [PERSON] жодного разу не з`являлася з дитиною в студії, ніколи не відвідувала заходи. На заняттях [PERSON] - [PERSON] з великою теплотою розповідає про свою родину, ділиться родинними подіями, але ніколи не згадує за [PERSON] (а.с.28). Матеріали справи містять копії заяв відповідачки [PERSON] від 23.11.2010 року та від 05.01.2011 року, які посвідчені приватним нотаріусом Н.В. Нагорною, згідно з якими [PERSON] дає згоду на усиновлення дитини [PERSON] (а.с.17-18). [PERSON] понад дванадцять років, тобто з часу розірвання шлюбу з батьком дитини, повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме з дитиною не спілкується, відтак не проявляє материнської турботи щодо малолітнього сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні та вихованні, а також матеріально не забезпечує сина. Викладені обставини підтвердили допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та є сусідкою позивача [PERSON] , пояснила, що вона переїхала в цю квартиру три роки тому. Добре знає позивача, його батьків та сина. Була впевнена, що це син [PERSON] , тобто мами позивача. [PERSON] -Франциск комунікабельний. Матір хлопчика вона не бачила ніколи, не знає, хто вона, і ніколи не чула, щоб дитина згадувала про матір. Свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та є рідним братом позивача [PERSON] , пояснив, що з самого народження його племінника [PERSON] -Франциска відповідач не займалася вихованням сина. Йому відомо, що через деякий час після народження племінника невістка переїхала до Криму, де вийшла заміж та народила ще двох дітей від іншого шлюбу. З сином [PERSON] -Франциском [PERSON] бажання спілкуватися зовсім не виявляла. Перешкод у спілкуванні з сином відповідачці ніхто не чинив. [PERSON] забрала до м.Суми його бабуся. Племінник з матір`ю не спілкується, жодних зв`язків між ними немає. Свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та є кумою [PERSON] , тобто дідуся [PERSON] , пояснила, що з самого дитинства [PERSON] виховувався в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Дитина забезпечена всім необхідним. Матір [PERSON] вона ніколи не бачила. З дитиною відповідачка не спілкується. Їй відомо, що вона виїхала на постійне місце проживання до Криму. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , та бабусею [PERSON] , пояснила, що [PERSON] відмовилася від дитини, коли [PERSON] був місяць. Вона як бабуся завжди поруч з онуком. Відповідачка ніколи не цікавилася сином, не спілкувалася з ним. Після народження сина відповідачка виїхала в Крим до своєї тітки. У неї з онуком дуже теплі стосунки, тому відповідачка хотіла, щоб дитина залишилася з нею. Відповідачка двічі писала заяву про відмову від сина. Онук дізнався, що у нього є мама [PERSON] лише коли йому було років 9-10. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком, бабусею, дідусем та дядьком. Він навчається в 7-му Б класі школи №4. Зазначив, що матір він ніколи не бачив, і ніколи не спілкувався з нею. Матір ніколи йому не телефонувала, не приїздила до нього. Ним повністю займаються та підтримують його, батько, дідусь, бабуся та дядько. Згідно з висновком Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 20.05.2024 року №734/27.1-26 вбачається, що [PERSON] не пам`ятає свою біологічну матір [PERSON] , лише бачив її на фотографіях. Зі слів дитини, мати ніколи не телефонувала, не вітала з Днем народження та іншими святами, ніколи не дарувала подарунків. Хлопчик повідомив, що йому маму замінила бабуся [PERSON] .За інформацією сторони позивача, [PERSON] проживає у тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, має іншу родину та дітей. Тому враховуючи викладене, Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] майже з народження дитини участі у вихованні [PERSON] не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають відповідачки належно ставитися до виконання батьківських обов`язків, суду не надано. Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей. Така поведінка відповідачки [PERSON] свідчить про її свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, а заходи попередження не будуть мати жодного впливу на відповідачку, тому згідно з ст.164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 грудня 2023 року. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 1073грн.60коп. в відшкодування судового збору (за вимогу про позбавлення батьківських прав), та стягнути з відповідачки на користь держави 1073грн.60коп. в відшкодування судового збору (за вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved