Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до Печерської районної державної адміністрації, третя особа державний нотаріус Шостої Київської нотаріальної контори Митицька Світлана Анатоліївна про визначення додаткового строку в один місяць для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . 14.12.2020 [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від імені позивача, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частки квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа № 126/2020. Проте, постановою державного нотаріуса Шостої Київської нотаріальної контори Мотицької С.А. від 14.12.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку з тим, що позивач не проживала разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та пропустила строк встановлений для прийняття спадщини після смерті матері. Таким чином, позивач вважає, що передбачений законом строк на прийняття спадщини пропустила у зв`язку з тим, що була юридично не обізнана про обставини успадкування майна. Ухвалою суду від 10.10.2023 відкрито провадження за правилами позовного (загального) провадження, підготовче судове засідання призначено на 13.12.2023 (а.с. 45). 15.11.2023 від представника відповідача Печерської районної в місті Києві державної адміністрації - Корж А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує щодо задоволення позовних вимог. Справа стосується спадкового майна, мають місце спадкові відносини. Печерська районна у місті Києві державна адміністрація не представляє інтереси територіальної громади міста Києва в питаннях спадщини і не наділена повноваженнями в цій сфері. Тому, відповідач жодним чином не порушувала права та інтереси позивача, а отже не є належним відповідачем по справі (а.с. 50-52). Ухвалою суду від 31.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 03.04.2024 (а.с. 63). Сторони до судового засідання не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити. Суд, у порядку загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис № 1249 від 24.01.2001, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] є рідною матір`ю позивача (а.с. 7). Відповідно до договору міни від 05.05.1994, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с. 9-10). 14.12.2020 [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від імені позивача, подала заяву про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину квартири [ADDRESS] (а.с. 19). 21.02.2020 була заведена спадкова справа № 126/2020 щодо майна її матері [PERSON] . 14.12.2020 постановою державного нотаріуса Шостої Київської нотаріальної контори Мотицької С.А. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, у зв`язку з тим, що позивач не проживала разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та пропустила строк встановлений для прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 17-18). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вказано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як вбачається з позовної заяви, позивачем пред`явлено позовні вимоги про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкуванню, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно - територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр. Частиною першою статті 8 Закону України «Про столицю України - місто - герой Київ», визначено, що місцеве самоврядування у місті Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в місті ради (у разі їх утворення) та їх виконавчі органи. Згідно з ч. 1 ст. 15 Статуту територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 № 371/1805, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 02.02.2005 № 14/5, Київська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування у місті Києві. З огляду на висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19), відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином належним відповідачем у вказаній справі має бути Київська міська рада. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Позивачі у цій справі клопотань про заміну відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі інших осіб як співвідповідачів не заявляли. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Зважаючи на викладене та в зв`язку з тим, що позов подано до неналежного відповідача, відсутні клопотання позивача щодо залучення у справі належного відповідача чи заміни неналежного відповідача на належного, з урахуванням того, що суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що вони мають право звернутися до суду з позовом до належного відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір позивачу не відшкодовується. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed