Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та обставин справи. 01.08.2023 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просять суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном у 2 місяці з часу набрання рішенням суду законної сили /т.1, а.с.1-70/. Позов мотивований тим, що позивачі своєчасно не подали в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, оскільки\~з 2020 році у світі почалася пандемія, нотаріусам було рекомендовано призупинити особистий прийом громадян; спадкодавець помер на території російської федерації, що ускладнило отримання інформації про смерть особи; [PERSON] у жовтні 2021 року зазнала травми (перелом нижньої кінцівки) та протягом 2021-2022 року не мала можливості вільно пересуватись, а [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] у м. Києві за місцем їх фактичного проживання; у 2022 році на території України введено воєнний стан, що перешкоджало позивачам у вирішенні питань щодо прийняття спадщини. 07.11.2023 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду відзив на позовну заяву /т.1, а.с.122-128/, який мотивований тим, що причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилаються позивачі, не є пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами та не можуть бути підставою для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Шестимісячний строк на подання позивачами заяви про прийняття спадщини сплив 06.02.2022 року, але лише через 14 місяців, саме: 24.04.2023 року одна з позивачів звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Сама по собі наявність хвороби у спадкоємця не може бути достатньою підставою для встановлення строку на прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] ні протягом 6-місячного строку, ні протягом наступного року (аж до квітня 2023 року) з дня смерті чоловіка до нотаріуса із заявами не зверталась, а відповідну заяву нотаріусу надіслала лише через 1 рік і 2 місяці після закінчення строків на прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] з моменту відкриття спадщини за батьком взагалі не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а отже і не має права на відповідний позов. Посилання позивачів як на безумовну підставу поважності пропуску строків на прийняття спадщини на введені карантинні обмеження теж не заслуговують на увагу, оскільки після 31.08.2020 року в Україні прийнято ряд нормативних актів, щодо пом`якшують карантинних обмежень, згідно яких у позивачів не було жодних об`єктивних перешкод у 2021-2022 роках для звернення до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Посилання позивачів, як на підставу позову пропуску строків прийняття ними спадщини у зв`язку з введенням у країні військового стану також є голослівними, оскільки ці обставини існують й досі, але не перешкоджали позивачці [PERSON] звернутись до нотаріуса із відповідною заявою у квітні 2023 року. Крім цього, відповідачу відомо, що позивачка [PERSON] після початку війни з лютого 2022 року проживала в м. Ужгороді зі своєю донькою, виготовляла паспорти громадянина України, внутрішні для виїзду за кордон і повернулась до Києва лише 27.09.2022 року. Враховуючи вище викладене, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. 21.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду відповідь на відзив /т.1, а.с.132-138/, в якому вказує, що доводи, викладені у відзиві, не спростовують доводів позовної заяви, не ґрунтуються на матеріалах справи, та не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову. [PERSON] 17.03.2022 посвідчила у приватного нотаріуса Гулянич Т.М. заяву про прийняття спадщини та намагалась вручити таку заяву приватному нотаріусу Рак О.І, яка від її прийняття відмовилась. В подальшому заява від 17.03.2022\~року неодноразово направлялась приватному нотаріусу Рак О.І. поштовими відправленнями та поверталась [PERSON] без вручення. Аналогічна ситуація була і з кореспонденцією від [PERSON] . Заяви (клопотання) учасників справи. 25.09.2023, 04.10.2023,12.10.2023, 23.10.2023, 06.11.2023 представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подані до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторони позивачів та їх представника, справу просила призначити до судового розгляду /т.1, а.с.84-87, 89-92, 96-99, 104-106, 115-117/. 12.10.2023 року позивачами [PERSON] , [PERSON] подано до суду клопотання, кожною окремо, про проведення підготовчого судового засідання без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити /т.1, а.с.94-95/. 17.10.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи /т.1, а.с.100-101/. 18.10.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про долучення доказів /т.1, а.с.102-103/. 23.10.2023, 24.10.2024 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення підготовчого судового засідання /т.1, а.с.107-110/. 25.10.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи /т.1, а.с.112-114/. 07.11.2023 року через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про свідків [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /т.1, а.с.118-121/. 09.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подані до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи /т.1, а.с.130-131, 139-150/. 28.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у відсутності сторони відповідача /т.1, а.с.151-153/. 29.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шоха С.І. подано до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності сторони позивачів та їх представника, просить суд призначити справу до судового розгляду /т.1, а.с.158-162/. 29.11.2023 року канцелярією суду зареєстровано відповідь на відзив поданий представником позивачів адвокатом Шохою С.І. засобом поштового зв`язку 22.11.2023 року, в якому міститься клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив, клопотання про виклик свідка /т.1, а.с. 163-184/. 29.11.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про вирішення її заяви про виклик свідка /т.1, а.с.185-187/. 10.12.2023 року представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи /т.1, а.с.188-189/. 11.12.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи /т.1, а.с.190-192/. 19.01.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про відмову від допиту свідків [PERSON] та [PERSON] , а також про відкладення розгляду справи /т.1, а.с. 204-211/. 23.02.2023 через канцелярію суду представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи письмових пояснень [PERSON] /т.1, а.с.222-231/. 18.03.2024 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи /т.1, а.с. 234-237/. 19.03.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи /т.1, а.с. 232-233/. 16.04.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Тричинець Н.П. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам можливості завершити питання мирного врегулювання спору /т.2, а.с.24-26/. 16.04.2024 року, 25.04.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду заяви про продовження розгляду справи у зв`язку з неможливістю укладання мирової угоди, а також клопотання про задання технічного запису судових засідань /т.2, а.с.3-23, а.с.28-30, а.с.31-34/. 09.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано копії повторної заяви позивача [PERSON] від 29.03.2023, адресованої «Тим, кого це стосується», про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та виділення частки у спільному майні подружжя, а також листа відмови приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. № 14 від 24.04.2023 року, оформлені належним чином /т.2, а.с.37-45/. 10.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачів адвокатом Шохою С.І. подано до суду письмову промову для дебатів /т.2, а.с.46-55/. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 року справу передано на розгляд на судді Голяні О.В./т.1, а.с. 72/. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2023 року відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Повідомлено відповідача\~ [PERSON] про відкриття провадження по справі шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали про відкриття провадження по справі\~в Єдиному державному реєстрі судових рішень /т.1, а.с.78-80/. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2023 року викликано до суду в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /т.1, а.с. 155- 156/. В судовому засіданні 27.12.2023 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача адвоката Шохи С.І. про виклик свідка [PERSON] , так як таке клопотання було заявлено під час підготовчого судового засідання, проте не було вирішено судом на відповідній стадії. Пояснення сторін, їх представників в судовому засіданні Позивачі [PERSON] , [PERSON] , їх представник адвокат Шоха С.І. позов підтримали з підстав, викладених у такому. При цьому [PERSON] пояснила, що являється дочкою померлого [INFO] [PERSON] , проживає разом з матір`ю [PERSON] в м.Києві. Про смерть батька [PERSON] дізналася 06.08.2021. В періоді з 12.09.2021 по 14.09.2021 перебувала в м.Ужгороді Закарпатської області, де домовилася з братом [PERSON] про те, що останній надасть ій оригінал свідоцтва про смерть батька, повідомить яким саме нотаріусом буде оформлюватися спадщина, забезпечить транспортування її та матері до м.Ужгорода для оформлення спадкових прав. В жовтні 2021 матір [PERSON] зламала ногу, була прикута до ліжка, потребувала постійного догляду зі сторони дочки, відповідно можливості дістатися до м.Ужгорода у позивачів не було. В березні 2022 [PERSON] звернулася до нотаріуса Гулянич Т., який посвідчив її підпис на заяві про прийняття спадщини після смерті батька та повідомив, що спадкову справу завів нотаріус [PERSON] . В подальшому позивач звернулася до нотаріуса Рак О.І., в чиєму провадженні перебувала спадкова справу, однак останній заяву про прийняття спадщини від неї не прийняв. Позивач [PERSON] пояснила, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як в жовтні 2021 зламала ногу, після чого перебувала два тижні на стаціонарному лікуванні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Тричинець Н.П. проти задоволення позову просила відмовити з підстав, наведених у відзиві. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Спадкодавець громадянин України [PERSON] помер [INFO] в м.Подольск московської області рф, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /т.1, а.с.17-19/. Спадкова маса після смерті [PERSON] складається з земельної ділянки з кадастровим номером 2124880301:03:020:0256 площею 0,0848 га, земельної ділянки з кадастровим номером 2124880301:03:020:0257 площею 0,0858 га, нерухомого майна - кафе-колиби, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , автомобіля модель Mitsubishi Outlender, д.н.з. [NUMBER] та грошових коштів, що розміщені на рахунках померлого у АТ «Ощадбанк» та АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується інформаційною довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №330364737 від 26.04.2023 року /т.1, а.с.22-24/, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /т.1, а.с.25-26/, договором купівлі-продажу транспортного засобу від 27.04.2007 року /т.1, а.с.27-30/. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] являвся чоловіком позивачу [PERSON] /т.1, а.с.21/, а свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] являвся батьком позивачу [PERSON] /т.1, а.с. 20/. В судовому засіданні встановлено і не заперечувалося учасниками справи, що відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON] та як спадкоємець перщої черги за законом прийняв спадщину після смерті батька у встановлений законодавством шестимісячний строк. Строк для прийняття спадщини щодо майна померлого [PERSON] закінчився 06 лютого 2022 року. Довідкою № 13427 без дати, підписаною черговим травматологом лікарем [PERSON] , стверджено, що 10.10.2021 у [PERSON] діагностовано «Уламковий перелом н/з лівої гомілкової кістки зі зміщенням; рекомендовано лікування під наглядом травматолога в поліклініці за місцем проживання. /т.1, а.с.103/, а консультативним заключенням відділення травматології КНП «Київська міська клінічна лікарня № 7» від 23.10.2023 стверджено, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в умовах травматологічного відділення КНП «Київська міська клінічна лікарня № 7» в періоді з 17.10.2021 по 21.10.2021 з діагнозом «консолідований перелом кісток лівої гомілки» /а.с.113/. На наявних в матеріалах справи фотосвітлинах зображена травмована нога, рентгеновський знімок /а.с.45-47/. 17.03.2022 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Гулянич Т.М. нотаріально посвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві, адресовані «Всім, кого це стосується», про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] /а.с.141/. Копією повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.03.2022, фіксальним чеком «Укрпошти» від 19.03.2022, довідкою «Укрпошти» про причини повернення від 21.05.2022, трекінгом відстеження поштового відправлення 0101138795803, листом АТ «Укрпошта», описом вкладення до поштового відправлення стверджено факт надсилання позивачем [PERSON] кореспонденції /заяви про прийняття спадщини від 17.03.2022/ на адресу приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І., [ADDRESS] , однак рекомендований лист не був вручений під час доставки. /а.с. 33-43,144/. В матеріалах справи наявна повторна заява позивача [PERSON] від 29.03.2023, адресована «Тим, кого це стосується», про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] та виділення частки у спільному майні подружжя, а також лист відмова приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Рак О.І. № 14 від 24.04.2023 року, яким відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на спадкове майно, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] /т.1, а.с.31-32/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем [PERSON] перебуває у дружніх відносинах. Остання 22-23 лютого 2022 приїхала в м.Ужгород Закарпатської області, а в березні 2022 звернулася до нотаріуса для посвідчення заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Свідок [PERSON] пояснила, що померлий [PERSON] приходився їй рідним дядьком. Останній час [PERSON] не проживав разом з дружиною [PERSON] , а проживав з іншою жінкою. Дочка [PERSON] приїжджала в м.Ужгород в 2021 на сороковини смерті батька. Оцінка суду. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду часу від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В даній справі у позовній заяві позивачі просили визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини, посилаючись на те, що вони пропустили цей строк з поважних причин, якими являються протипандемічні заходи у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби; труднощі в отриманні інформації щодо конкретного нотаріуса, який завів спадкову справу; травма [PERSON] , неможливість її вільного пересування у зв`язку з травмою, похилий вік; догляд дочкою [PERSON] за матірю [PERSON] ; оголошення воєнного стану. На стадії судових дебатів представник позивачів навела ще одну обставину, яка, на її думку, є поважною причиною для пропуску строку для прийняття спадщини, а саме: невиконання нотаріусом свого обов`язку з повідомлення усіх спадкоємців про відкриття спадщини. Спадкодавець помер [INFO] , відповідно шестимісячний строк на прийняття спадщини після його смерті сплив\~ 06.02.2021 року, а тому позивачі мають довести суду, що протягом всього вказаного строку чи його істотної частини існували причини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення ними дій щодо прийняття спадщини. Оцінюючи поважність такої причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини як хвороба [PERSON] , суд виходить з того, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в періоді з 17.10.2021 по 21.10.2021. Надані позивачем докази не свідчать про те, що лікування\~\~\~ [PERSON] відбувалось безперервно від дати смерті спадкодавця, померлого [INFO] , і до закінчення шестимісячного строку на подання заяви про нотаріусу про прийняття спадщини, тобто до 06.02.2021. Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання. У постанові від 13 квітня 2022 року у справі № 373/118/20 (провадження\~\~№ 61-20156св21) Верховний Суд дійшов висновку, що нетривале перебування позивача на амбулаторному, а не стаціонарному лікуванні не є у розумінні частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~тими перешкодами, які унеможливлювали звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини як за місцем знаходження спірного майна, так і за місцем свого проживання. Отже, у позивача не було об`єктивних, непереборних, істотних труднощів подати заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з чим Верховний Суд скасував оскаржувані судові рішення та ухвалив нове про відмову в задоволенні позову. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 148/2003/20 (провадження № 61-404св22) зазначено, що позивач посилався на такі причини пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини: хвороба; постійне проживання за кордоном у Федеративній Республіці Німеччині; наявність встановлених жорстких карантинних обмежень,\~\~ в результаті чого установи та організації у цій країні не працювали. Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції про те, що наведені обставини\~ не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки\~\~\~не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Під час шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, позивач перебував на лікарняному 30 календарних днів та 10 календарних днів. Тож суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не був позбавлений можливості в інший час протягом зазначеного шестимісячного строку надіслати поштою до нотаріальної контори заяву (повідомлення, телеграму) про прийняття спадщини чи подати відповідну заяву або надіслати її консулу. Доказів того, що позивач за станом здоров`я фізично не міг цього зробити до суду не надано. У зв`язку з наведеним, враховуючи нетривалий час перебування [PERSON] на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, посилання на травму [PERSON] не можуть бути визнані судом такими обставинами, що свідчать про наявність поважних причин незвернення до нотаріуса. Позивачка [PERSON] не надала докази того, що в періоді 05.08.2021 06.02.2022 вона здійснювала догляд за матір`ю [PERSON] , а остання потребувала безперервного постійного догляду, що б дійсно унеможливлювало подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк. У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд виснував, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку № 296/5. Відтак законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Позивачі не довели наявність поважних причин, які б перешкоджали їм в періоді 05.08.2021 - 06.02.2022 подати заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини засобами поштового зв`язку або подати електронне повідомлення. Посилання [PERSON] як на поважну причину для пропуску строку на те, що у неї було відсутнє свідоцтво про смерть спадкодавця [PERSON] , суд відкидає, так як з аналізу пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України вбачається, що перелік документів, необхідний для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, при поданні заяви про прийняття спадщини не потребується (подання таких доказів є необхідним після звернення із заявою про прийняття спадщини й заведення спадкової справи), а тому такі доводи [PERSON] є безпідставними. Так само суд відкидає доводи про необізнаність позивачів про конкретного нотаріуса, який завів спадкову справи, оскільки таке могло бути усунуто шляхом звернення до органів нотаріату. Так само, позивачі не були позбавлені можливості звернутися до будь-якого приватного або державного нотаріуса за посвідченням підпису на заяві про прийняття спадщини, але протягом встановленого законом шестимісячного строку цього не зробили. Доводи позивачів, що на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, є застосовними лише щодо спорів за участю спадкоємців за заповітом, які не належать до спадкоємців заповідача першої черги за законом, тобто стосуються обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. До того ж докази того, що нотаріус, який відкрив спадкову справу, знав або міг знати про місце проживання чи роботи позивачів, в матеріалах справи відсутні. Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та\~від 22 липня 2020 року № 641 «Про встано1влення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Після 31 серпня 2020 року карантинні обмеження в Україні були помякшені, а тому посилання позивачів на такі обмеження не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інші доводи позивачів щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини, зокрема у зв`язку з неможливістю вручення такої нотаріусу, введення в\~Україні воєнного\~стану, не є належними доказами, оскільки охоплюють інший період у часі, поза межами встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що наведені позивачами обставини не є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини буде порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємця, який прийняв спадщину. Таким чином суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку із їх недоведеністю. З цих підстав,

Outcome: dismissed