Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

В жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому заявила вимогу про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] 30.08.2017 року, дитина проживає разом із нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо її виховання, не піклується про її здоров?я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається її підготовкою до самостійного життя, а також ухиляється від сплати аліментів на її утримання, що призвело до значної заборгованості по аліментах. Зважаючи на вказані обставини, які, на думку позивачки являються підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, просила суд задоволити позов та стягнути з останнього судові витрати. Ухвалою судді від 10.10.2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області. Вирішено питання про витребування в органу опіки та піклуваннявиконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області висновок щодо розв`язання вказаного спору. Ухвалою суду від 22.01.2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд по суті із викликом сторін. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягаючи на позбавленні відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , яке буде відповідати інтересам дитини, вказуючи на підстави викладені у позові. Сторона відповідача в ході судового розгляду заперечувала щодо задоволення позовної заяви. Відповідач зауважував що бажає приймати участь у вихованні дочки [PERSON] . Представник Служби у справах дітей Деражнянської міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримуючи вимоги позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав. Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2013 року. Згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 30.08.2017 року шлюб розірвано. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , яка зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.06.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.02.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05.06.2018 року розмір аліментів, встановлений рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.06.2017 року змінено та в подальшому стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, [PERSON] свої зобов`язання по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини виконує частково, станом на 01.07.2023 року з цього приводу наявна заборгованість по аліментах в загальному розмірі 156917,75 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим державним виконавцем Деражнянського РВ ДВС ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) від 09.08.2023 року. Також встановлено, що з 01.09.2018 року по 31.08.2021 року дитина [PERSON] , 30.01.2015 року відвідувала Хмельницький заклад дошкільної освіти №36 «Вербиченька» група №9. Під час перебування в закладі її батько [PERSON] не приймав участі у вихованні своєї доньки, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вихователями, не забирав дитину з навчального закладу, що підтверджується довідкою виданою Хмельницьким закладом дошкільної освіти №36 «Вербиченька» №01-30/129 від 08.09.2023 року. Крім того, відповідно до довідки виданої комунальним закладом середньої освіти «Початкова школа №3 Хмельницької міської ради» №01-42/295 від 11.09.2023 року вбачається, що [PERSON] навчається у Початковій школі №3 з 12.09.2022 року. За період навчання відповідно до інформації класного керівника [PERSON] мати дитини спілкується з педагогами які навчають доньку. Батько [PERSON] за період навчання доньки у закладі освіти не приходив, не спілкувався з керівником та із вчителями, не підтримував зв`язку із закладом освіти. При цьому, вказану установу [PERSON] відвідує лише у супроводі матері [PERSON] . Батьки дитини- сторони у справі наразі перебувають у повторних шлюбних стосунках. Також відповідач [PERSON] від такого має ще дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відповідач [PERSON] проживає разом із сім`єю по [ADDRESS] . Відповідно до характеристики наданої старшим дільничним офіцером поліції СПД №1 ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Гейсуном О., [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області від 29.12.2023 року було визнано за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , зважаючи на те, що батько належним чином не приймає участі у її вихованні та розвитку. З огляду на викладені обставини, які не заперечувалися сторонами, судом встановлено, що відповідач не спілкується та не бачиться із дочкою [PERSON] , [INFO] . При цьому, об`єктивно не підтверджено, що відповідачу зі сторони позивача створювалися перешкоди у вихованні дитини. Віддаленість його місця проживання до місця проживання дитини, наявність на утриманні інших дітей, зайнятість за місцем роботи, також не можуть бути визнані судом поважними причинами для тривалого невиконання ним батьківських обов`язків. Суд констатує, що відповідач не вживав дієвих заходів, спрямованих на налагодження стосунків із дитиною, лише після звернення позивача до суду із означеним позовом, розпочав проявляти інтерес до неї, вчиняє дії задля погашення заборгованості із сплати аліментів. Зі сторони останнього в певній мірі мала місце винна поведінка по відношенню до виконання ним своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Крім того, суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини в силу якої питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина ( параграфи 57, 58 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України»). Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Вирішуючи даний спір, суд враховує і те, що до відповідача раніше не застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Також, [PERSON] не притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] та не вчиняв інших правопорушень, які б були пов`язанні із протиправною поведінкою щодо дитини. Крім того, під час заслуховування в суді думки малолітньої [PERSON] , остання не відхиляла можливості підтримувати відносини із батьком [PERSON] , з яким донедавна не була знайома. Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також усі обставини даної справи у їх сукупності, в тому числі позицію відповідача, яка свідчить про його намір виконувати батьківські обов`язки, суд вважає за доцільне відступити від висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо необхідності застосування крайнього заходу впливу до останнього у виді позбавлення його батьківських прав та приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. При цьому, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача не сприятиме захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування. Крім того, з метою забезпечення справедливої рівноваги прав дитини та батька- відповідача у справі, суд вважає за необхідне попередити останнього про необхідність змінити ставлення до виховання дочки, поклавши на орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed