Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про витребування майна та стягнення заборгованості, в якому просить витребувати у\~\~ [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» транспортний засіб Nissan Sentra, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] вартістю 106400,00 грн, який був переданий [PERSON] на підставі Договору фінансового лізингу № OD00A!00000048 від 13.08.2018 року, та стягнути з\~\~ відповідача на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 28872,55 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу, 8317,65 грн. - відсотків за користування предметом лізингу, а всього 37190,20 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Вимоги обґрунтовано тим, що 13.08.2018 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу автомобіля за № OD00A!00000048, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Токарською Т.В. та зареєстрований у реєстрі під № 1185. Відповідач, згідно умов Договору лізингу, отримав від позивача у платне користування автомобіль транспортний засіб Nissan Sentra, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлені у Додатку 2 Графіку лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль належить АТ КБ «Приватбанк». 14.08.2018 року між сторонами підписано Акт приймання - передачі предмету лізингу. Станом на серпень 2023 року предмет лізингу відповідачем не повернуто, місцезнаходження транспортного засобу позивачу невідоме. Посилаючись на ст. 387\~ЦК України, вважаючи, що\~\~\~\~ відповідач незаконно, без відповідної правової підстави, заволодів спірним транспортним засобом, банк просить витребувати своє майно, у зв`язку з чим, вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 05.03.2024 року позовну заяву прийнято та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно вимог ст.55,124 Конституції України\~та\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року, ухваленого у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно вимог ст.15,16ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. За змістом ст. 11\~ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2018 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу автомобіля за № OD00A!00000048, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Токарською Т.В. та зареєстрований у реєстрі під № 1185. Відповідно п. 2.2 договору лізингу, лізингодавець передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік виписку, ціна одиниці. Кількість та загальна вартість якого на момент укладення договору наведенні в статті 14 п. 14.1 цього договору, додатку №1, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору, на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору. Згідно п. 2.3 договору лізингу, строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2 договору лізингу) та складається з періодів лізингу, зазначених у додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання передачі предмета лізингу. Відповідно до копії додатку № 1 до договору фінансового лізингу № OD00A!00000048 від 13.08.2018 року специфікація та акт приймання - передачі, предметом договору лізингу є автомобіль марки Nissan Sentra, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] вартістю 106400,00 грн. Дата приймання - передачі предмету лізингу 14.08.2018 року. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки Nissan Sentra, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , належить ПАТ КБ «Приват-банк». Згідно копії статуту у новій редакції АТ КБ «Приватбанк» за рішенням загальних зборів акціонерів від 06 червня 2019 року тип банку з Публічного акціонерного товариства змінено на Акціонерне товариство комерційний банк. У зв`язку із зміною типу банку, змінено найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Відповідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ КБ «Приватбанк» знаходиться за юридичною адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д. Таким чином позивач надав суду докази, що підтверджують наявність договірних зобов`язань між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем. Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо повернення майна, набутого за договором фінансового лізингу, які регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю - продаж, поставку та Закону України «Про фінансовий лізинг», в редакції, що діяла на час укладення договору. Відповідно положень ч. 1, 2ст. 207\~ЦК України правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627\~ЦК України сторони\~є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст.638, ч. 1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»,\~в редакції, що діяла на час укладення договору, визначено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно - правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізинго-одержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 2\~Закону України «Про фінансовий лізинг»\~відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю - продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Як зазначено у ч. 1, 2 ст. 806\~ЦК України за\~договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Відповідно ч. 1 ст.626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень ч. 3 ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За змістом ч. 2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання припиняються. Відповідно ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно положень ст. 10\~Закону України «Про фінансовий лізинг»\~лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізинго-одержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору. Пунктом 8.1 договору фінансового лізингу № OD00A!00000048 від 13.08.2018 року визначено, що для цілей договору подією дефолту вважається будь - яка з наступних подій, зокрема, затримання плати лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць; перевищення заборгованості більш як на 10% від вартості предмета лізингу, зазначеної в специфікації; несплата лізингоодержувачем більше однієї виплати, яка перевищує 5% від вартості предмета лізингу, зазначеної в специфікації. 05.06.2023 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про настання події дефолту за договором фінансового лізингу № OD00A!00000048 від 13.08.2018 року у зв`язку з виникненням заборгованості зі сплати лізингових платежів. Відповідно договору фінансового лізингу № OD00A!00000048 від 13.08.2018 року (п.8.2.2) та повідомлення про настання події дефолту, на лізингоодержувача покладено обов`язок усунути подію дефолту негайно або незалежно від наявності повідомлення про дефолт від лізингодавця негайно доставити та повернути предмет лізингу лізингодавцю за актом приймання - передачі. 25.07.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу через відсутності погашення заборгованості за договором фінансового лізингу. За загальними правилами, встановленими ст.ст.526,530,611,629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання, відповідно\~ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Позивач, на виконання умов договору лізингу, надіслав боржнику повідомленням щодо існуючої заборгованості й необхідністю погасити вказаний борг, проте дане повідомлення відповідачем залишено без уваги та виконання. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом договору лізингу, що засвідчується його особистим підписом та його умови ним не спростовуються. Відповідно ч. 1ст. 625\~ЦК України боржник\~не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, наданих стороною позивача доказів, судом\~встановлено порушення відповідачем умов договору фінансового лізингу та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, що призвели до порушення прав АТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст. 16\~Закону України «Про фінансовий лізинг»\~сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. \~Лізингові платежі можуть включати: \~а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; \~б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; \~в) компенсацію відсотків за кредитом; \~г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. З наданого позивачем\~розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість яка виникла до моменту розірвання договору фінансового лізингу, з не отриманих лізингових платежів становить: 28872,55 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу, 8317,65 грн. - відсотків за користування предметом лізингу, а всього 37190,20 грн. Судом також\~встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, договір розірвано, оскільки позивач в односторонньому порядку відмовлявся від договору. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Банком, в обґрунтування позовних вимог, наведено обґрунтування та надано докази в підтвердження наявності підстав для витребування спірного\~майна у відповідача за договором фінансового лізингу, а саме через виникнення простроченої заборгованості зі сплати зобов`язань за договором лізингу, а тому слід витребувати у\~\~ [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» транспортний засіб Nissan Sentra, 2001 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] вартістю 106400,00 грн, який був переданий [PERSON] на підставі Договору фінансового лізингу № OD00A!00000048 від 13.08.2018 року. Крім того, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, умов договору № OD00A!00000048 від 13.08.2018 року та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з\~\~ [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за лізинговими платежами в розмірі 28872,55 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу, 8317,65 грн. - відсотків за користування предметом лізингу, а всього 37190,20 грн. Відповідно вимог ч. 1 ст.\~133\~та п. 1 ч. 2 ст.\~141 ЦПК України судові\~витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки позов задоволено у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved