Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач - орган опіки та піклування Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає , що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України. На підставі рішення Любашівського районного суду Одеської області у справі № 507/809/20, яке вступило в законну силу 02.12.2020 р. було відібрано [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, оскільки залишення дитини з матір`ю створювало загрозу для здоров`я та життя дитини. Розпорядженням голови Любашівської районної державної адміністрації Одеської області від 14.12.2020р №246/Ад-2020 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 27.01.2021 р № 17/А-2021, [PERSON] було влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу родини « [PERSON] », де дитина проживає та виховується по даний час. Органом опіки та піклування Любашівської селищної ради прийнято та затверджено рішення виконавчим комітетом від 14.07.2021р № 167 про надання дозволу [PERSON] на відвідування та спілкування з малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] , двічі на місяць у першу та третю суботу місяця, за попередньою згодою батьків - вихователів, впродовж дня. Згідно листів матері-вихователя ДБСТ родини «Бронза» від 23.02.2022р, від 20.03.2023р та від 19.11.2023р, повідомлено службу у справах дітией Любашівської селищної ради про те, що в 2021 році [PERSON] відвідала свою доньку один раз у грудні місяці, у 2022 році у січні місяці двічі приїздила відвідати доньку, без попередження та поводилась агресивно. У червні місяці 2023 р. [PERSON] приїздила відвідати доньку, але знову без попередження та поводилась агресивно, спілкувалась без зв`язного мовлення, мати-вихователька змушена була викликати поліцію. Ці обставини унеможливили побачення та спілкування матері з донькою. Згідно повідомлення матері-вихователя ДБСТ «Бронза» з 23.02.2022 р. [PERSON] ніяких передач, посилок, дзвінків не здійснювала. Не спілкувавшись із донькою, [PERSON] втратила фізичний та духовний контакт з нею. [PERSON] зверталася до суду щодо повернення доньки [PERSON] . На вимогу суду органом опіки та піклування Любашівської селищної ради до суду надано висновок від 10.04.2023р №39 щодо недоцільності повернення дитини, [PERSON] , її матері [PERSON] на виховання та утримання, так як мати вдома не створила жодних умов для проживання та виховання дитини. При відвідуванні [PERSON] , не допускала до проведення обстеження умов проживання та створених побутових умов для повернення доньки, поводилась агресивно, постійно погрожувала побиттям членам комісії. Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 11.04.2023р справа № 507/1553/22 у задоволенні позовних вимог їй відмовлено повністю. [PERSON] відбиралась від матері двічі, повернення дитини до матері не дало результату, стосунки, ставлення та поведінка матері по відношенню до доньки не змінювалось (повернення відбулось згідно розпорядження голови Любашівської райдержадміністрації від 01.02.2019р № 30/Ад-2019 «Про повернення малолітньої [PERSON] [INFO] , з державного закладу матері»). Відповідач за три роки не спромоглася створити умови для повернення дитини, не налагодила з нею контакт, втративши фізичний та духовний зв`язок із дитиною. Вказуючи на зазначені обставини, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини, яка знаходиться в дитячому будинку сімейного типу «Бронза». Позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність представника. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення, розпискою про отримання судової повістки, а також відповідач повідомлена про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач в судове засідання на розгляд справи повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяву до суду про розгляд справи без її участі та відзив не надала. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 28 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному порядку (а.с.35). Ухвалою від 23 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.43). Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.11розділу ІІІ ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст.135 СК України, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00027270803 від 03.08.2020р. (а.с.18-19). На підставі рішення Любашівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2020 року було відібрано [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, оскільки залишення дитини з матір`ю створювало загрозу для здоров`я та життя дитини. Розпорядженням голови Любашівської районної державної адміністрації Одеської області від 14.12.2020р №246/Ад-2020 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 27.01.2021 р № 17/А-2021, [PERSON] було влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу родини « [PERSON] », де дитина проживає та виховується по даний час. Органом опіки та піклування Любашівської селищної ради прийнято та затверджено рішення виконавчим комітетом від 14.07.2021р № 167 про надання дозволу [PERSON] на відвідування та спілкування з малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] , двічі на місяць у першу та третю суботу місяця, за попередньою згодою батьків - вихователів, впродовж дня. На запит служби у справах дітей Любашівської селищної ради, мати - вихователь ДБСТ родини «Бронза» листами від 23.02.2022р, від 20.03.2023р та від 19.11.2023р, повідомила, що в 2021 році мати [PERSON] відвідала свою доньку один раз у грудні місяці, у 2022 році у січні місяці два рази приїздила відвідати доньку, без попередження та поводилась агресивно. У червні місяці 2023р [PERSON] приїздила відвідати доньку, але знову без попередження та поводилась агресивно, спілкувалась без зв`язного мовлення, мати-вихователька змушена була викликати поліцію. Ці обставини унеможливили побачення та спілкування матері з донькою. Згідно повідомлення матері-вихователя ДБСТ «Бронза» з 23.02.2022р. по теперішній час [PERSON] ніяких передач, посилок, дзвінків не здійснювала, не спілкувалась із донькою. Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 11.04.2023р справа № 507/1553/22 у задоволенні позовних вимог [PERSON] про повернення дитини відмовлено повністю. Судом було зазначено, що повернення дитини матері є передчасним, так як [PERSON] не створила належних умов для проживання та виховання дитини, що може створити загрозу її життю та здоров`ю. [PERSON] , [INFO] , відбиралась від матері двічі, повернення дитини до матері не дало результату, стосунки, ставлення та поведінка матері по відношенню до доньки не змінювалось (повернення відбулось згідно розпорядження голови Любашівської райдержадміністрації від 01.02.2019р № 30/Ад-2019 «Про повернення малолітньої [PERSON] [INFO] , з державного закладу матері»). Відповідно до висновку від 30 листопада 2023 року, який надано до суду органом опіки та піклування Любашівської селищної ради, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п.1-2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо він, вона, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини , не цікавиться життям та здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує доньку та згідно висновку , який затверджено рішенням виконавчого комітету Любашівської селищної ради від 30 листопада 2023 року № 251 , орган опіки та піклування Любашівської селищно ради вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Отже, в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно доньки є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, а тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , оскільки це не суперечить інтересам дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи, враховуючи те, що відповідач не працює, але є працездатною особою, дитина знаходиться на утриманні матері-вихователя ДБСТ «Бронза» [PERSON] суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 19 лютого 2024 року. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору. Вимоги позивача задоволені повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 2422 грн. 40 коп. за дві позовні вимоги.

Outcome: approved