Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що між АТ «Таксомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1649623-012 про надання споживчого кредиту, згідно якого остання отримала кредитні кошти в сумі 97136,00 грн., строком на 48 місяців під 0,01% річних та 2,5 % на місяць комісії. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 01.01.2024 заборгованість за заявою-договором № 1649623-012 про надання кредиту від 27.04.2021 становить 118170,52 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 76876,68 грн., заборгованість процентам 11 грн. 04 коп., заборгованість по комісії 41282,80 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача в користь АТ «Таксомбанк» заборгованість за кредитним договором № 1649623-012 від 27.04.2021 в сумі 118170,52 грн. та стягнути понесені у справі судові витрати. Ухвалою судді від 22.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відзиву від відповідача у встановлений ухвалою строк до суду не надходило. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві, просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась шляхом надсилання судової повістки та SMS-повідомлення. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між між АТ «Таксомбанк» та [PERSON] 27.04.2021 було укладено кредитний договір № 1649623-012 про надання споживчого кредиту, згідно якого остання отримала кредитні кошти в сумі 97136,00 грн., строком на 48 місяців під 0,01% річних та 2,5 % на місяць комісії (а.с. 07-10). Відповідно до п. 1.1 [PERSON] , просила надати їй споживчий кредит на рефінансування заборгованості в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» в сумі 97136,00 грн., строком на 48 місяців. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом 0,01 % та здійснювати повернення кредиту. Порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.01.2024 заборгованість по кредиту становить 118170,52 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 76876,68 грн., заборгованість процентам 11 грн. 04 коп., заборгованість по комісії 41282,80 грн. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості, відповідачем суду не надано. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, відтак позовні вимоги в частині заборгованості по тілу кредиту 74872,30 грн. та заборгованість за процентами 8,96 грн. підлягають до задоволення. Щодо стягнення комісії, то суд виходить з наступного. Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»( 10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». В заяві\~від 27.04.2021\~відповідач своїм\~підписом погодила\~комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2.5 %, проте банк не роз`яснив, за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредитної заборгованості, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. З урахуванням положень ч.5 ст.12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» суд\~дійшов висновку,\~що умови\~кредитного договору\~від 27.04.2021\~про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2.5 % є нікчемними, а тому вимоги Банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту станом на 01.01.2024 за кредитним договором\~№ 1649623-012 від 27.04.2021 у розмірі 41282,80 грн, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 118170,52 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 76887,72 грн., що становить 65.07 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягав би стягненню становить 1970,32 грн.

Outcome: partial