Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

25.03.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини. Свої вимоги мотивує тим, що 08.04.2022 року вона та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось через протилежні характери та різні погляди на сімейне життя та права і обов`язки подружжя. З грудня 2022 року вони припинили шлюбні стосунки, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Син залишився проживати разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Вона самостійно намагається доглядати та виховувати дитину, але не має можливості повною мірою матеріально її забезпечити, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Крім того, позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково, та не може бути пристосована до регулярних видів праці. Судовим наказом №182/7423/23 від 06.03.2024 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до повноліття дитини. Відповідач є військовослужбовцем, отримує стабільний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини. Але в добровільному порядку матеріальної допомоги він не надає, тому позивачка змушена звернутись до суду, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, з моменту подачі позову і до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 01.04.2024 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 15-16). Позивач належним чином повідомлялась про розгляд справи в суді, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направила. Відповідачу, згідно чинного законодавства, на адресу його реєстрації було направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, про що свідчить конверт (а.с.18). Заяв, клопотань або відзиву на позовну заяву від нього до суду не надходило. Розгляд справи\~проводився без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі\~ст.280 ЦПК України\~суд розглянув справу заочно. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] 08.04.2022 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). [INFO] у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Спільне життя з відповідачем не склалось, з грудня 2022 року подружжя припинило шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Позивачка разом з сином мешкають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 18.03.2024 року (а.с.9). [PERSON] не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Крім того, позивачка є інвалідом ІІ групи з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою медико-соціальної експертної комісії (а.с.5). Судовим наказом №182/7423/23, виданим 06.03.2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з відповідача вже стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частини від його доходів, починаючи з 26.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів\~ст.84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу дружині, яка проживає із дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно із\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається в матеріалах справи, з відповідача вже відбувається стягнення аліментів в розмірі частини від його доходів на утримання сина [PERSON] до досягнення останнім повноліття. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене вище, з урахуванням потреб дружини, яка здійснюючи догляд за малолітньою дитиною, не в змозі самостійно забезпечувати себе матеріально, а також враховуючи матеріальний стан відповідача та сплату ним аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, суд вважає заявлені позивачем вимоги щодо розміру аліментів на її утримання надмірними та необґрунтованими та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial