Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування та виплату у порядку спадкування за заповітом недоотриманих сум пенсії. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , з яким позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2016 року. За життя її чоловік, як особа з інвалідністю внаслідок війни перебував на обліку у відповідача та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року 2262-XII. [INFO] підготовлено та направлено до ГУПФ України в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення її чоловіка [PERSON] встановленого за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення із служби) старшого техніка-начальника лабораторії групи озброєння управління корпусу станом на 05.03.2019 року, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», у якій визначено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 3 260,00 грн.; оклад за військовим званням 1 020,00 грн.; надбавка за вислугу років (40%) 1 712,00 грн.;\~ НОПС (ОВ3 + ПО + % вислуга) (65%) 3 894,80 грн.; премія (95%) 3 097,00 грн. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 300/1211/22, яке набрало законної сили 10.05.2022, визнано протиправною відмову ГУ ПФ України в Івано-Франківській області щодо не проведення перерахунку пенсії, призначеної [PERSON] на підставі наданої [INFO] довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов`язано ГУПФ України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії [PERSON] на підставі наданої [INFO] довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням проведених платежів. Вказане рішення суду було частково виконано та у травні 2022 року ГУПФ України в Івано-Франківській області було проведено перерахунок пенсії по інвалідності її чоловікові [PERSON] та з червня 2022 року така відповідно до Закону № 2262- ХІ виплачувалася виходячи з грошового забезпечення у загальному розмірі 12 983,80 грн. станом на 05.03.2019 (протокол за пенсійною справою ХД - 16673 (Міноборони) від 26.05.2022). Однак, різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 166 109,72 грн. ГУПФ України в Івано-Франківській області виплачено не було. ГУПФ України в Івано-Франківській області листом від 13.06.2022 повідомлено її чоловіка, що цю різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 166 109,72 грн занесено в Реєстр судових рішень Пенсійного Фонду України та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету. Не отримавши протягом десяти місяців недоплачену за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 пенсію в сумі 166 109,72 грн, її чоловік пред`явив до органу примусового виконання рішень виконавчий лист, виданий на виконання вказаного рішення адміністративного суду. За наслідками примусового виконання вказаного рішення суду ГУПФ України в Івано-Франківській області повідомило державного виконавця про часткове виконання рішення суду, а також про те, що доплату за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 166 109,72 грн включено в реєстр, виплата за яким буде проведена лише за наявності фінансування з Державного бюджету. Після смерті її чоловіка позивачка звернулася до ГУПФ України в Івано-Франківській області та їй призначено з 01.04.2023 пенсію в разі втрати годувальника у зв`язку із смертю її чоловіка [PERSON] . При цьому, представниками органу пенсійного фонду позивачці повідомлено, що немає сум пенсії, які підлягають виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Згідно заповіту, складеного та посвідченого 03.04.2008, [PERSON] заповів позивачці все належне йому майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме і на що він за законом матиме право, в тому числі належну йому квартиру. Відповідно у встановлений законом строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського округу Федчук Оксани Богданівни із заявою про прийняття спадщини, за результатами якої заведена спадкова справа № 57/2023 після смерті її чоловіка [PERSON] . Відповідно до довідки нотаріуса станом на 17.10.2023 позивачка є спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] та нею отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме нерухоме майно. Натомість листом від 26.09.2023 № 0900-0405-8/47437 ГУПФ України в Івано-Франківській області на запит приватного нотаріуса Федчук О.Б. щодо надання інформації про наявність недоотриманої пенсії пенсіонера [PERSON] , який помер [INFO] , повідомило про те, що відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачується тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Також цим листом ГУПФ України в Івано-Франківській області повідомлено нотаріуса, що [PERSON] пенсія відповідно до цього закону виплачена по 31.03.2023, виплата такої припинена у зв`язку з його смертю з 01.04.2023 і що неодержаних сум пенсії немає. Окрім того, ГУПФ України в Івано-Франківській області повідомлено нотаріуса, що згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі №300/1211/22, яке набрало законної сили 10.05.2022, обліковується борг в сумі 166 109,72 грн за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 та ця заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Також у відповіді на запит нотаріуса ГУПФ України в Івано-Франківській області вказує на те, що згідно ст. 379 КАС України передбачена заміна сторони виконавчого провадження правонаступником. На її заяву щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, приватним нотаріусом Федчук О.Б. відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки ГУПФ України в Івано-Франківській області повідомило нотаріуса, що її покійному чоловіку [PERSON] пенсія виплачена і неодержаних сум пенсії немає, що відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачується тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а виплата заборгованості згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі №300/1211/22 в сумі 166 109,72 грн за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Позивачем зазначається, що дії відповідача щодо невизнання як неотриманої спадкодавцем пенсії коштів в сумі 166 109,72 грн. - різниці між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією її покійного чоловіка за період з 01.04.2019 по 31.05.2022, які не були ним одержані за життя, порушують її право як члена сім`ї померлого військового пенсіонера та його спадкоємця на отримання цих сум. Тому у зв`язку з невизнанням відповідачем її спадкового права та наявністю перешкод у реалізації її прав на спадкування, зокрема неможливості оформлення свідоцтва про право власності на таке спадкове майно, позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. При цьому, між сторонами немає спору щодо розміру недоплачених пенсійних виплат за період з 01.04.2019 по 31.05.2022, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, в сумі 166 109,72 грн. Враховуючи наведене просить суд визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на нараховані але невиплачені за життя пенсійні виплати за період часу з 01.04.2019 по 31.05.2022 у розмірі 166 109,72 грн.; зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити [PERSON] , належні їй в порядку спадкування за заповітом нараховані але невиплачені за життя її покійного чоловіка [PERSON] пенсійні виплати за період часу з 01.04.2019 по 31.05.2022 у розмірі 166 109,72 грн. Вирішити питання щодо судових витрат, які складаються з сплаченого судового збору в розмірі 2 872,30 грн. 08.03.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі №300/1211/22 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення перерахунку пенсії, призначеної [PERSON] на підставі наданої [INFO] довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов"язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії [PERSON] на підставі наданої [INFO] довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням проведених платежів. Рішення набрало законної сили 10.05.2022 року. На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі №300/1211/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в травні 2022 року проведено перерахунок пенсії [PERSON] . Виплату пенсії в перерахованому розмірі здійснено з 01.06.2022 в сумі 15625,14 грн. Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з\~ 01.04.2019 по 31.05.2022 року, яка підлягала до виплати [PERSON] становить 166 109,72 грн. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Пенсія [PERSON] . Головним управлінням виплачена по 31.03.2023. З 01.04.2023 виплату пенсії припинено у зв`язку з смертю пенсіонера. Головним управлінням призначено пенсію у разі втрати годувальника [PERSON] за умовами та нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". [PERSON] помер [INFO] . В даному випадку шестимісячний строк на звернення членів сім`ї померлого до органу Пенсійного фонду України про отримання сум пенсії померлого [PERSON] і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, розпочався з 24.03.2023. Згідно частини 3 статті 61 ЗУ«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та особа, яка має право на пенсію, яка залишилась недоотриманою у зв"язку із смертю пенсіонера, повинна була звернутись протягом 6-місячного терміну, тобто до 24.09.2023 року. [PERSON] не зверталась до Головного управління із заявою про отримання сум пенсії померлого [PERSON] , а тому вона втратила право на одержання даної виплати. Враховуючи наведене просять відмовити у позові у повному обсязі. 13.03.2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, який обґрунтовує тим, що ГУПФ України в Івано-Франківській області, незважаючи на те, що вона належить до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника та є членом сім`ї померлого, вказує на відсутність сум пенсії, які підлягають виплаті її чоловіку і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, що унеможливлює реалізацію її права на отримання цих сум в порядку Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, посилаючись на те, що такий порядок має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум, ГУПФ України в Івано-Франківській області приховує від суду, що ним не здійснюється у такому порядку жодних виплат сум пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії, про що свідчить встановлені судами обставини у подібних справах. Спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства. ГУПФ України в Івано-Франківській області намагається віднести цей спір до юрисдикції адміністративних судів, ігноруючи той факт, що відповідач реалізовував публічно-владні управлінські функції саме щодо її померлого чоловіка і такі припинилися у зв`язку з його смертю, цей спір не стосується підтвердження певного соціально-правового статусу, права на виплат пенсії тощо, такий не є пенсійним спором, а спором спадковим. У відзиві не наведено будь-яких доводів на підтвердження правомірності свого твердження про те, що борг згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі №300/1211/22 в сумі 166 109,72 грн. не може вважатися недоодержаною пенсією. Дії відповідача щодо невизнання як неотриманої спадкодавцем пенсії коштів в сумі 166 109,72 грн - різниці між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією її покійного чоловіка за період з 01.04.2019 по 31.05.2022, які не були ним одержані за життя порушують право позивачки, як члена сім`ї померлого військового пенсіонера та його спадкоємця на отримання цих сум. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.04.2008 року [PERSON] складено заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Мухіною О.Б., та зареєстровано в реєстрі за №5-452, відповідно до якого зробив розпорядженя, а саме: все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому належатиме і на що він за законом матиме право, в тому числі належну йому квартиру [ADDRESS] він заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.40). Згідно протоколу №176829/1 сформованого 10.10.2008 року [PERSON] призначено пенсію згідно з Законом України №2262-ХІІ,\~ 09.04.1992 загальний розмір пенсії щомісячно в сумі 15 625,14 грн. з 02.11.2000 року довічно (а.с.26). 28.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.17). Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року, справа №300/1211/22 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не проведення перерахунку пенсії, призначеної [PERSON] на підставі наданої [INFO] довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії [PERSON] на підставі наданої [INFO] довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням проведених платежів (а.с.20-25). 12.05.2022 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі № 300/1211/22 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій. Судове рішення набрало законної сили 10.05.2022 року (а.с.30-31). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснено розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії [PERSON] від 26.05.2022 року встановлено, що сума виплати на підставі рішення суду становить 166 109,72 грн. ( а.с.38). 20.03.2023 року [PERSON] звертався до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа №300/1211/22, виданого 12.05.2022 року Івано-Франківським окружним судом (а.с.29). 20.03.2023 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком В.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71336347 з виконання виконавчого листа №300/1211/22 виданого 12.05.2022 року Івано-Франківського окружного адміністративного суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії [PERSON] на підставі наданої [INFO] довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити виплату перерахованої пенсії, з урахуванням проведених платежів, за яким боржником є ГУПФУ в Івано-Франківській області, а стягувачем [PERSON] (а.с.32-33). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 24.03.2023 року (а.с.18). З листа в.о. начальника Головного управління ПФУ України в Івано-Франківській області від 27.03.2023 року, адресованого Головному державному виконавцю Іваночко В.Ю., вбачається, що Головним управлінням на виконання рішення суду проведено перерахунок та виплату пенсії [PERSON] . Виплату пенсії в перерахованому розмірі здійснено з 01.06.2022 року в сумі 15625,14 грн. Доплату за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 166109,72 грн. включено в реєстр, виплата за яким буде проведена лише при наявності фінансування з Державного бюджету, так як відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Фактично, виконавче провадження ВП № 71336347 з виконання виконавчого листа №300/1211/22, виданого 12.05.2022 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом, відкрито 20.03.2023 року, після того, як [PERSON] в добровільному порядку, до відкриття виконавчого провадження на підставі судового рішення здійснено перерахунок та забезпечено її виплату. Просили скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 20.03.2023 року ВП №71336347, постанову про розмір мінімальних втрат виконавчого провадження ВП №71336347 від 20.03.2023 року (а.с.34-37). З протоколу за пенсійною справою 0901008997 (Міноборони) від 01.04.2023 року [PERSON] вбачається, що [PERSON] призначено пенсію загальний розмір пенсії за справою щомісячно становить в сумі 4 194,40 грн., з 01.04.2023 року довічно на 1 утриманців (а.с.28). Як вбачається з листа заступника начальника ГУ ПФУ в Івано-Франківській області Семанишин В. відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Водночас, повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , пенсія відповідно до цього Закону виплачена по 31.03.2023. Виплата пенсії [PERSON] припинена у зв`язку із його смертю з 01.04.2023 ( помер [INFO] ). Недоодержаних сум пенсії немає. Окрім того, згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від. 07.04.2022 №300/1211/22 обліковується борг в сумі 166 109,72 грн. за період з 01.04.2019 по 31.05.2022. Рішення суду набрало законної сили 10.05.2022. Вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили (а.с.44). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.10.2023 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1956 року народження, який помер [INFO] , є його дружина - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS] . Квартира складається з двох кімнат, житловою площею 32,6 кв.м., загальною площею 52,7 кв.м., що підтверджується Довідкою виданою ОКП «Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації» №01665 від 18.09.2023 року (а.с.42). 17.10.2023 року в Спадковому реєстрі за №71253330 зареєстровано Свідоцтво про право на спадщину, після смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.43). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Федчук О.Б. від 17.10.2023 року №162/01-16 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Федчук О.Б., заведена спадкова справа за №57/2023 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На день видачі довідки спадкоємцем майна померлого є дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.41). Як вбачається з листа приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Федчук О.Б. від 01.02.2024 року №28/02-14 [PERSON] зверталась до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неодержану пенсію, належну її чоловікові [PERSON] , померлого [INFO] . Однак\~ видати [PERSON] свідоцтво на право на спадщину законом на обліковуваний борг не представляється можливим, оскільки виплата заборгованості за рішенням суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Розяснено, що для вирішення цього питання, вона має право звернутися до суду для заміни сторони виконавчого провадження як правонаступником до рухомого та нерухомого майна [PERSON] (а.с.45). Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ. Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові\~\~\~\~ від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду у справі № 461/5878/22 від 22.02.2024 року. Враховуючи вказані норми матеріального права, суд вважає, що оскільки нараховані але невиплачені за життя пенсійні виплати за період з 01.04.2019 по 31.05.2022 в сумі 166 109,72 грн., що належали [PERSON] , залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід прийти до висновку, що його дружина - позивачка у справі успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України та має право на їх отримання. Відтак, заявлений позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на нараховані але невиплачені за життя пенсійні виплати за період часу з 01.04.2019 по 31.05.2022 у розмірі 166 109 гривень 72 копійки та зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виплатити [PERSON] , належні їй в порядку спадкування за заповітом нараховані але невиплачені за життя її покійного чоловіка [PERSON] пенсійні виплати за період часу з 01.04.2019 по 31.05.2022 у розмірі 166 109 гривень 72 копійки, що є\~ ефективним поновленням порушених спадкових прав позивачки. Доводи представника відповідача про те, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою, тому така сума пенсії не входить до складу спадщини, є неспроможними, оскільки сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18). Посилання заявника на те, що з огляду на положення КАС України, питання щодо правомірності/протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, що набрало законної сили, є процесуальним питанням, яке вирішується в порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, також не заслуговують на увагу, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved