Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

29 січня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 01 квітня 2023 року уклала шлюб з Відповідачем. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як зазначає Позивач, подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Основною причиною розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості, у зв`язку з чим Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 30 січня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 10 травня 2024 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. В судове засідання 23 травня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Позивач просив розглядати справу за відсутності. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 01 квітня 2023 року, про що свідчить актовий запис №654, зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (серія [NUMBER] ). Позивач не змінювала прізвище. Як вбачається з матеріалів справи у сторін відсутні спільні діти. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Основною причиною розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved