Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/4421889 від 21 січня 2022 року, посилаючись на те, що відповідач отримав в позивача кредит в розмірі 300 000 грн., на строк до 20 січня 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язання за кредитним договором. У зв`язку із цим у останнього утворилася заборгованість в розмірі 347 494, 94 коп. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила, позов просила задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 січня 2022 року між Акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4421889, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 300 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних, з кінцевим терміном повернення до 20 січня 2028 року, а також зобов`язався виконати кредитні зобов`язання відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 2.2 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1/4421889 від 21 січня 2022 року. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). 03 січня 2023 року відповідачу направлялась вимога щодо дострокового виконання договірних зобов`язань за вих. № 10451/42, однак така залишилась відповідачем без реагування. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 22 грудня 2023 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитними зобов`язаннями, що становить 347 494, 94 коп., з яких: 265 116 грн. 54 коп. заборгованість по тілу кредиту, 40 978 грн. 40 коп. заборгованість по відсоткам, 41 400 грн. 00 коп. комісія. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 5 212 гривні 43 копійки судового збору на користь позивача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 527 ч.1, 530, 612,\~ 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved