Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

позивач звернувся з позовом в суд до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] в розмірі 9\~839,43 грн., за період з 01.07.2021 року по 31.03.2023 року. Позов мотивує тим, що відповідачі є споживачами послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» та зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги централізованого опалення у встановлений термін. З 01 грудня 2021 року з відповідачем є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. Копія договору додається. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , а отже користується послугами центрального опалення/постачання теплової енергії, які надає ЛМКП "Львівтеплоенерго". Відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати. Квартира [ADDRESS] обладнана будинковим приладом обліку теплової енергії. Відповідно до 01.12.2021 нарахування кількості та вартості послуги з центрального опалення за даною адресою проводилися згідно показів загальнобудинкового приладу обліку теплової енергії на підставі Постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 "Про затвердження Проте, всупереч п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та чинних договорів відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Оплата за спожиті послуги повинна здійснюватися споживачем до кінця розрахункового періоду (місяця). Отже, у відповідачів виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.07.2021 по 31.03.2023 в сумі 9\~839,43 грн. Неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через небажання відповідача здійснювати оплату за надані послуги з централізованого опалення позивачеві, ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. Позов щодо стягнення з відповідачів коштів за попередні періоди вже були предметом розгляду справи. Проте відповідачі знову допустили виникнення заборгованості. Від відповідачів до суду надійшов відзив на позов, в якому проти позову заперечують. Зазначають, що як вбачається із доданих до позовної заяви матеріалів, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту надання відповідачам певного обсягу житлово-комунальних послуг. Єдине обґрунтоване твердження з тих, які наводить позивач, зводиться до того, що відповідачі проживають за певною адресою. При цьому жоден нормативно-правовий акт, який регулює діяльність теплопостачальних теплотранспортних чи теплогенеруючих організацій, не надає вказаним організаціям повноважень вимагати від громадян сплати коштів у заявленому організацією розмірі на підставі виключно інформації про місце проживання громадян. Незважаючи на те, що прямим обов`язком позивача є надання інформації, без якої відповідачі позбавлені можливості зробити обґрунтований висновок щодо аргументованості його вимог, можливості їх задоволення, позивач і у заяві про видачу судового наказу, і у позовній заяві продовжує наполягати на своїй позиції щодо виникнення у відповідачів обов`язку оплатити визначені ним суми коштів лише з тієї підстави, що відповідачі проживають за певною адресою. Як можна припускати при розгляді фрагментарних копій доданих документів, позивачем додана певна інформація щодо «включення системи теплопостачання». Однак, на їх думку, без огляду оригіналів доданих документів неможливо дійти висновку щодо обставин, які вказані документи могли б підтвердити. Зокрема, зважаючи на те, що додані копії документів оформлені не відповідно до встановлених правил засвідчення копій. Крім того, із доданих матеріали насправді не вбачається жодних конкретних відомостей щодо кількісних та якісних показники наче б то наданих позивачем послуг. Наданий позивачем «Розрахунок для суду за надану послугу центральне опалення за період з 01.07.2021 по 31.03.2023» містить лише підпис, який, як зазначено в документі, належи бухгалтеру ЛМКП «Львівтеплоенерго» О.І. Онищак, однак, підпис директора вказаного підприємства [PERSON] , який передбачений формою документа, взагалі відсутній. Відтак, беручи до уваги відсутність також будь-яких відомостей щодо повноважень бухгалтера, даний документ не може бути визнаний належним доказом. Крім того, вказаний документ не містить жодних відомостей щодо саме кількості та якості наче б то наданих позивачем послуг. Позивач також стверджує, що відповідачам, наче б то, щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води з метою їх оплати, однак, при цьому до матеріалів справи не долучено ані копій вказаних квитанцій, ані жодних доказів їх щомісячного направлення відповідачам. Твердження позивача щодо того, що з 01 грудня 2021 року з відповідачами є укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, не відповідає дійсності. Зокрема, надання послуг централізованого постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] взагалі не передбачене. Додатково позивачем долучено тексти договорів, з умовами яких, як визнає сам позивач, відповідачі ніколи не погоджувалися, і наміру приєднуватися до яких ніколи не мали і не мають. Більше того, зважаючи на вражаючу некомпетентність працівників і неефективність діяльності комунального підприємства, про яке йдеться, отримання від даного підприємства будь-яких «послуг», які воно намагається нав`язувати, є очевидно не в інтересах відповідачів. Вважають, що тимчасовими причинами того, що вказане підприємство все ще продовжує існувати, марнуючи кошти споживачів і територіальної громади, зокрема, на судові процеси, є фактично надана йому можливість зловживання своїм монопольним становищем, а також окремі недоліки в роботі органів державної влади і місцевого самоврядування. Крім того, оскільки прийняття обґрунтованого рішення щодо оплати коштів на користь позивача може бути можливим лише після отримання від останнього вичерпної інформації щодо наданих комунальних послуг, зокрема, їх обсягу та інших характеристик, відповідачі вважають, що звернення позивача до суду є передчасним, а досудове вирішення спору не відбулося виключно з вини самого позивача. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що взаємовідносини між позивачем та відповідачами щодо теплопостачання врегульовуються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315, публічним індивідуальним договором приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії та публічним індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, що є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відтак, укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготовлених виконавцем послуг на основі типового договору, визначено як обов`язок споживача, а не як право. Як вже було зазначено в позовній заяві, з 1 липня 2014 року з усіма споживачами ЛМКІ «Львівтеплоенерго» укладався Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, умови якого відповідали типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також вимогам ст. 634 ЦК України. Згідно умов цього договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 6.1 договору приєднання та п. 22 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення) точкою розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, с: у багатоквартирному будинку для послуги з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири. На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - Правила №830), в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022. А постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 N?1182 затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води (далі - Правила №1182) в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023. Зміни, що були внесені до Правил №830 та Правил №1182, набули чинності з 01.10.2021. А тому з 01.12.2021 року з відповідачами є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Відповідно до п. 6 Правил №830 за індивідуальним договором ЛМКП «Львівтеплоенерго» забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Пунктом 8 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії також передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Важливо зазначити, що відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-29514с15: «Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин із загальним висновком судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій про те, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги, можна погодитися», а також у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Оскільки направлені 29.11.2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» на ім`я відповідачки [PERSON] для підписання два примірники договору приєднання та ним отримані) не підписані та відповіді в ЛМКП «Львівтеплоенерго» не направлялися. Між відповідачами та ЛМКП «Львівтеплоенерго» встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, де виконавець надає відповідачам послуги централізованого опалення квартири (до стояка в межах квартири), відповідачі такими послугами користувалися та не відмовлялися від них у встановленому законом порядку. Наведені обставини встановлені рішенням Личаківського районного судом м. Львова у справі №463/2788/22 та №463/3478/21 від 27 липня 2021 року. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Щодо послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) вищевказаних рішеннях судом вірно встановлено, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] встановлено вузол обліку теплової енергії (ВОТЕ) на опалення (постачання теплової енергії), згідно акту від 06.11.2006,- будинок [ADDRESS] обладнано будинковим приладом обліку теплової енергії №63960096, відповідно до якого здійснюються нарахування за послугу теплопостачання відповідачу. Актом експлуатації перевірки №1582 від 15.10.2020 підтверджено справність приладу обліку, дана повірка дійсна до 01.09.2024 року. Відповідно, за даною адресою нарахування кількості та вартості послуги: - з центрального опалення до 01.12.2021 проводилось згідно показів вузла обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуг з постачання центрального опалення, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, а з 01.12.2021 - згідно показів вузла обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022), та відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 та встановлених тарифів. А тому розрахунки за надані послуги здійснювались відповідно до установлених тарифів постановою НКРЕКП від 10.12.2018 №1755 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», яке є виконавцем цих послуг». Постанови НКРЕКП, щодо затверджених тарифів є публічними та загальнодоступними, оприлюдненими на офіційному сайті Позивача, відтак відповідно до положень закону України «Про доступ до публічної інформації» не потребують доказування. Таким чином позивач надавав послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в будинку за адресою: [ADDRESS] , а відповідач не надав належних доказів неправильності проведених позивачем розрахунків існуючої заборгованості за надані послуги, відповідно вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо факту надання послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії). Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви, акти включення системи теплопостачання до будинку відповідача. Дані акти є засвідченням факту, надання позивачем що до квартири [ADDRESS] послуг теплопостачання. Звертаємо увагу суду, що акти включення системи теплопостачання засвідчені управителем будинку Пасічна , 51 - ЛКП «ДІМ». Вважає, що в матеріалах справи знаходяться усі належні, допустимі та достатні докази на підтвердження всіх вихідних даних за надані послуги теплопостачання відповідачам у спірний період, в тому числі: представлений позивачем розрахунок заборгованості, в якому вказані: обсяг спожитих квартирою гігакалорій (помісячно), сума нарахування за спожиті послуги та тариф на підставі якого здійснюються нарахування Варто підкреслити, що вищевказаними рішеннями Личаківського районного суду м. Львова був прийнятий як належний розрахунок заборгованості наданий позивачем а також з розрахунку вбачається , що відповідачі не вносили плату з надані послуги , внаслідок чого утворилась заборгованість за централізоване опалення (постачання теплової енергії) за період з 1 липня 2021 по 1 квітня 2023. Відповідач не заперечує того, що користувався наданими позивачем послугами та не надав суду жодних доказів, що підтверджували б факт погашення чи часткової сплати заборгованості саме за зазначений у позові період. Спростовуючи безпідставні доводи відповідача щодо права підпису окремих посадових осіб підприємства, наказом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №103 від 01.04.2019 року «Про поставлення відмутки печатки підприємства, засвідчення копій документів та надання права підпису на документах», визначено делегування окремих повноважень керівникам відділів підприємства згідно їх функціональних обов`язків. Відповідно долучені позивачем матеріали позовної заяви є належними для підтвердження вказаних вимог позивача. Законом не визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору даної категорії. Варто звернути увагу, що відповідачами не надано суду: звернень на адресу позивача щодо врегулювання питання заборгованості, пропозиції щодо розтермінування сплати такої чи з`ясування суми заборгованості. В свою чергу неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримала в повному обсязі, надала аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення аналогічні, наведеним у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] у судові засідання з розгляду справи повторно не прибула, хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена по місцю їх реєстрації, причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення не подала. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із довідки, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго» №1 від 27 квітня 2023 року, [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як вбачається із позовної заяви та додатків до неї, позивачем надаються послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості даної послуг з метою її оплати. Як вбачається із матеріалів позову, з 1 липня 2014 року з усіма споживачами ЛМКП «Львівтеплоенерго» укладався Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, умови якого відповідали типовому договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також вимогам ст. 634 ЦК України. Згідно умов цього договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 6.1 договору приєднання та п. 22 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення) точкою розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві, с: у багатоквартирному будинку для послуги з централізованого опалення - відгалуження від стояків у межах квартири. На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022. А постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023. Зміни, що були внесені до Правил №830 та Правил №1182, набули чинності з 01.10.2021. А тому з 01.12.2021 року з відповідачами є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» (Виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами. Зазначені договори є розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://mkp.Ite.lviv.ua. Відповідно до п.6 Правил №830 за індивідуальним договором ЛМКП «Львівтеплоенерго» забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Пунктом 8 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії також передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-29514с15: «Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За таких обставин із загальним висновком судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій про те, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги, можна погодитися», а також у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Оскільки направлені 29.11.2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» на ім`я відповідачки [PERSON] для підписання два примірники договору приєднання та ним отримані) не підписані та відповіді в ЛМКП «Львівтеплоенерго» не направлялися. Між відповідачами та ЛМКП «Львівтеплоенерго» встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, де виконавець надає відповідачам послуги централізованого опалення квартири (до стояка в межах квартири), відповідачі такими послугами користувалися та не відмовлялися від них у встановленому законом порядку. Наведені обставини встановлені також, зокрема, рішенням Личаківського районного судом м. Львова у справі №463/2788/22 від 6 липня 2022 року. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Окрім цього, у вищевказаних рішеннях судом встановлено, що у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] встановлено вузол обліку теплової енергії (ВОТЕ) на опалення (постачання теплової енергії), згідно акту від 06.11.2006,- будинок [ADDRESS] обладнано будинковим приладом обліку теплової енергії №63960096, відповідно до якого здійснюються нарахування за послугу теплопостачання відповідачу. Актом експлуатації перевірки №1582 від 15.10.2020 підтверджено справність приладу обліку, дана повірка дійсна до 01.09.2024 року. Відповідно, за даною адресою нарахування кількості та вартості послуги: - з центрального опалення до 01.12.2021 проводилось згідно показів вузла обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуг з постачання центрального опалення, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630, - а з 01.12.2021 - згідно показів вузла обліку теплової енергії відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022), та відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 та встановлених тарифів. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З представленого\~позивачем розрахунків\~заборгованості (а.с.20)\~вбачається,\~що відповідачі\~не в\~повному обсязі\~вносила плату\~за надані\~послуги,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~за централізованого\~опалення (постачання\~теплової енергії)\~за період\~з 01.07.2021 п031.03.2023 в сумі 9\~839,43 грн. Як вже зазначалось вище, в квітні 2022року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2020 року по 01.07.2021 року у розмірі 7\~379,87 гривень та 2\~481,0 гривень судового збору. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06 липня 2022 року у справі 463/2788/22 суд задоволив позовні вимоги ЛМКП у повному обсязі. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/3478/21, яке залишено в силі постановою Львівського апеляційного суду від 03.03.2022року, суд прийшов до аналогічного висновку щодо зобов`язання відповідачів перед позивачем з оплати послуги централізованого опалення. В обох випадках судом був прийнятий як належний розрахунок заборгованості за послугу централізованого опалення наданий позивачем. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21.02.2017 року у справі №463/3346/16-ц за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості (за передній період) встановлено наступне: «що послуги з централізованого опалення відповідачам надаються, однак витрати по їх сплаті відповідачі здійснювали неналежним чином, що стало причиною утворення заборгованості». «жодним чином не підтверджені доводи відповідача з приводу ненадання чи неналежного надання послуг з теплопостачання квартири [ADDRESS] , зокрема повідомлення про це надавача послуг. При цьому відповідачами не надано жодних актів - претензій, які складені у відповідності до положень ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у випадку, якщо послуги надавалися не відповідної якості». «позивач неодноразово направляв відповідачам примірники договорів про надання послуг, що відповідач визнає. Разом з тим, жодних дій, спрямованих на укладення договору не здійснював, листи після одержання були залишені без належного реагування». Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачі користуючись послугами з централізованого опалення зобов`язані оплачувати такі, однак вказаного обов`язку належним чином не виконали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів заборгованості є підставними та підлягають до задоволення. Натомість доводи відповідачів жодним чином не спростовують підставність позову, зокрема факт надання послуг та їх вартість. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути судові витрати, що становлять 2 684 грн. судового збору.

Outcome: approved