Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, яку прийняв син померлої відповідач по справі [PERSON] , шляхом звернення до нотаріальної контори. Інші діти спадкодавця позивач по справі [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь відповідача. До складу спадкового майна входила земельна частка (пай), яка належала спадкодавцю. Свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку було видано відповідачу [PERSON] . Також спадковим майном є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який не заявлявся спадкоємцями до кола спадкового майна, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений житловий будинок. На час відкриття спадщини позивач [PERSON] був зареєстрований і проживав в спірному житловому будинку разом зі спадкодавцем. Натепер один із спадкоємців [PERSON] загинув під час війни. Відповідач [PERSON] не заперечує проти оформлення права власності на спадковий житловий будинок за позивачем, але оформити право на спадщину в позасудовому порядку неможливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне майно. Зважаючи на те, що в позасудовому порядку вирішити питання щодо оформлення права власності на спадкове майно неможливо, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 06.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 09.02.2024 до суду надійшла уточнена позовна заява, у якій представник позивача зазначила, що після звернення до суду позивачем знайдено два державних акти на земельні ділянки: площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 2321584500:03:003:0018, а також площею 0,1700 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 2321584500:03:003:0019. Обидві земельні ділянки розташовані за адресою: [ADDRESS] , і є складовою частиною спадкового майна. 09.04.2024 відповідач надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, зазначив, що позов визнає у повному обсязі не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 11.11.2021 померла мати позивача, [PERSON] , про що 15.11.2021 складено відповідний актовий запис № 804 (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.11.2021 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка, площею 0,2500 га, розташована в [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,1700 га, яка розташована в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається після смерті особи. Згідно з ч.1 ст.\~1221 Цивільного кодексу\~України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Виходячи з вимог ч. 1 ст.\~1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст. 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Виходячи з положень ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини, а згідно із ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.ч.1-2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до вимог цивільного законодавства визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо: 1) постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України), 2) він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) протягом шестимісячного строку, встановленого ст.\~1270 ЦК України. З матеріалів спадкової справи № 19/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , встановлено,що [PERSON] і [PERSON] звернулися до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини18.01.2022. Спадкоємцем [PERSON] також був [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину у відповідності з вимогами діючого законодавства. Таким чином, враховуючи наведені обставини справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved