Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

В серпні місяці 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0885 га. (кадастровий номер 6520955400:02:045:0007), розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті бабусі - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді житлового будинку та земельної ділянки на які померла склала заповіт на користь позивача. Позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право власності на вказане майно, з причини відсутності належних правовстановлюючих документів на нього, що обумовлено відсутністю державної реєстрації права власності. Отже, оскільки у встановленому законом порядку позивач не може оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, він змушений звернутися до суду з даним позовом. На судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. На судове засідання представник відповідача, не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення поклався на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. [INFO] померла моя бабуся - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 25.02.2013 р., виданим Білокриницькою селищною радою Великоолександрівського району Херсонської області, про що 25.02.2013 року складено відповідний актовий запис за № 03. За життя [PERSON] склала заповіт, від 14.05.2020 року за умовами якого, все своє майно заповідала [PERSON] . Відповідно копії спадкової справи № 77/2013 заведеної після смерті [PERSON] позивач надала заяву про прийняття спадщини відповідно до вказаного заповіту, [PERSON] надала заяву як дочка померлої про відмову від прийняття спадщини та вказала про, те, що їй відомий зміст заповіту від 14.05.2020 року за умовами якого, [PERSON] все своє майно заповідала [PERSON] . За життя [PERSON] належало наступне спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 19.03.1992 року, посвідчений [PERSON] , державним нотаріусом В.Олександрівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 429. Даний договір був зареєстрований в Херсонському міжміському БТІ за реєстровим № 567 від 01.04.1992 року; земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд площею 0,0885 га. за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 739901 від 10.03.2010 р., виданого на підставі рішення виконкому Білокриницької селищної ради від 20.05.1997 року, № 29 та рішення сесії Білокриницької селищної ради від 13.10.2009 року № 243 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА002165-01 10 716 00089. Позивач звернулася в 6-ти місячний строк з до приватного нотаріуса Гідулян І.Ю., яка завела спадкову справу № 54900752 (№ у нотаріуса 77/2013) після смерті бабусі [PERSON] та видала Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.08.2013 р. (№ витягу 34880017), але видати Свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом відмовилась, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів на житловий будинок і земельну ділянку. Тому, приватним нотаріусом Гідулян І.Ю. було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання право власності в порядку спадкування. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. На підставі статті 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Для того щоб одержати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємець повинен надати нотаріусу документи до переліку яких входить і правовстановлюючий документ на спадкове майно. Також на підставі п.1 глави 8 розділу І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 - «Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства....», у даному випадку відсутній правовий документ, який підтверджує право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивачем надано договір купівлі-продажу будинку, який нотаріально завірений та Державний акт на право власності на земельну ділянку. Зазначені документи свідчать про належне володіння спадкодавцем майном, яке було придбано на законних підставах, не є самочинним будівництвом та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент придбання цього майна. Таким чином, виникла ситуація при якій, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування у нотаріальному порядку. За таких обставин, виходячи з приписів статті 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої, якій на момент смерті належало майно у виді вказаного житлового будинку та земельної ділянки, а отже вона має право ставити на вирішення суду питання про перехід прав належних спадкодавцю до неї у порядку спадкування. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, так і відповідачки, який не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved