Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт постійного спільного проживання спадкодавця [PERSON] , який помер приблизно [INFO] із нею до [INFO]. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Померлий заповіту не залишив, інших спадкоємців, крім неї, не має. 16.01.2024 року вона звернулась до нотаріуса щодо оформлення спадини після смерті чоловіка. Нотаріус усно роз`яснила, що для оформлення спадщини необхідно в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Разом з померлим вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з травня 1975 року, а 13.09.2006 року шлюб між ними було розірвано. Однак з січня 2013 року вони продовжили проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, між ними тривали спільні взаємні стосунки, як ґрунтувалися на засадах почуттів та шлюбних відносин, але шлюб повторно не було зареєстровано. Вони проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, піклувалися про стан здоров`я одне одного, коли помер чоловік, всі турботи з організації поховання вона взяла на себе. Встановлення даного факту потрібне їй для реалізації прав спадкоємця, а тому просить задовольнити заяву. Ухвалою суду від 21.03.2024 року заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, витребувано докази. В судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, її представник надала суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання вимог заяви. Представник заінтересованої особи Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, суду подана заява про розгляд справи без його участі та відсутність заперечень проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер приблизно [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 1975 року, який розірвано 13.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом розірвання шлюбу, серія [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 247. Як зазначає заявник, після розлучення, з січня 2013 року, вона з чоловіком проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, між ними тривали спільні взаємні стосунки, які ґрунтувалися на засадах почуттів та шлюбних відносин, але шлюб повторно не було зареєстровано. Вони проживали разом, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, піклувалися про стан здоров`я одне одного, коли помер чоловік, всі турботи з організації поховання вона взяла на себе. Вони мали спільний бюджет, проводили спільні витраті купували майно в інтересах сім`ї. [PERSON] помер приблизно [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.12.2023 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 435. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, заповіту померлий не залишив, інші спадкоємці, крім заявника [PERSON] відсутні, що підтверджується інформацією Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 25.04.2024 року № 311/01-09, але після вивчення документів нотаріус повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину не зможе, так як заявнику [PERSON] необхідно встановити в судовому порядку факт спільного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Згідно пункту 23 вказаної постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою саме про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. Заявник є спадкоємцем померлого чоловіка четвертої черги відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, не заявила про відмову від спадщини та звернулась до нотаріальної контори з метою її оформлення. Крім неї інших спадкоємців померлого не має. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ч.2 ст.315 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вказане кореспондується і п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до якого: якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав, як спадкоємця і підтверджений в судовому засіданні наданими нею документами та не оспорені заінтересованою особою. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність і обгрунтованість заяви, а тому вона підлягає задоволенню. Суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявника.

Outcome: approved