Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

16.04.2024 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2011 позивачка та відповідач уклали шлюб. Мають двох спільних неповнолітніх доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сімейне життя не склалося через різне бачення життєвих орієнтирів, пріоритетів та подальшого розвитку сім`ї. На даний час відповідач не приймає активної участі у вихованні доньок та житті сім`ї в цілому, проживає в іншому місті де і працює. Позивачка вважає, що примирення і збереження шлюбу є неможливим, оскільки майбутнє їх з відповідачем відносин є безперспективним. Зазначає, що їх сімейне життя як чоловіка та дружини фактично припинено. Сплачені нею судові витрати просить залишити за нею та не стягувати з відповідача. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 16.04.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою суду від 22.04.2024 позовну заяву залишено без руху. 25.04.2024 позивачем було виконано вимоги ухвали суду від 22.04.2024 про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 26.04.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання 20.05.2024 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка у судове засідання не з`явилась, 25.04.2024 подала до суду клопотання, у якому просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на неї, не стягувати з відповідача (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку 03.05.2024 направив на адресу суду клопотання, яке надійшло до суду 08.05.2024, у якому просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить шлюб розірвати, судові витрати залишити за позивачкою (а.с. 28). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 27.08.2011 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27.08.2011, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області (а.с. 5). Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №136, виданого повторно 17.01.2023 Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.6) та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №19 виданого 27.03.2018 Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції (а.с.7). Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене статтею 113 СК України, позивачка вирішила залишити прізвище - « [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується копією квитанції №1RLE-YERF-92TE від 15.04.2024 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 12). Відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, позивачка у своїй заяві просить судові витрати покласти на неї. Враховуючи позицію позивачки в частині розподілу судових витрат, судові витрати по стягненню судового збору необхідно віднести за рахунок позивачки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved