Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач -\~ Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»), звернулося\~ до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа\~- Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 06.07.2021 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту № 100159715. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 100159715 від 06.07.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5 000 грн. Кредитний Договір № 100159715 від 06.07.2021 року було укладено строком на 30 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 13.10.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 10Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним Договором № 100159715 від 06.07.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором: ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 23950,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 18000,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 950,00 грн. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі. 04.01.2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» із значеним вище позовом, який сформований в системі "Електронний суд". Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.01.2024 року позов залишено без руху. 25.01.2024 року позивачем усунені недоліки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровької області від 26.02.2024 року матеріали позову направлені до Вільногірського міського\~суду Дніпропетровської\~області за підсудністю. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Вільногірського міського\~суду Дніпропетровської\~області від 05.04.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`являвся, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив рішення прийняти на розсуд суду. Третя особа ТОВ «МІЛОАН» про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак до суду представник не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.07.2021 року в особистому кабінеті на сайті ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] було\~подано заявку\~на отримання\~кредиту № 100159715. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті. Згідно з копією анкети - заяви на кредит № 100159715 від 06.07.2021 року, про надання [PERSON] кредиту на суму 5000 грн. (а.с. 37). Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 100159715 від 06.07.2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5 000 грн. строком на 30 днів (а.с. 15-18). Згідно п. 6.4., п. 6.5. Договору укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальником, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (а.с. 19). Також до укладення вищевказаного кредитного договору [PERSON] ознайомився із паспортом споживчого кредиту, що підтвердив електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 19 зв., 20). 13.10.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 10Т, ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача (а.с. 25-27). Вказаний договір відповідачем не оспарюється. Борг [PERSON] за період з 13.10.2021 року по 22.12.2023 року становить 23950,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 18000,00 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 950,00 грн. (а.с. 8). Згідно платіжним дорученням від 06.07.2021р. ТОВ «Мілоан» перерахувало 5000 грн. [PERSON] (а.с. 6). За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування Згідно ст. 81 ЦК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», у редакції чинній на час підписання договору, моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису\~або електронного\~цифрового підпису\~відповідно до\~Закону України\~«Про\~електронний цифровий\~підпис»,\~за умови\~використання засобу\~електронного цифрового\~підпису усіма\~сторонами електронного\~правочину; електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 100159715 від 06.07.2021 року в розмірі 23950,00 грн. Згідно ст.ст. 134, 142 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 2147,20 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2- 4 ст. 137 ЦПК Українив за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Представником позивача поданий до суду договір про надання правової допомоги від 11.12.2023 року за № 42649746 (а.с. 29зв.-31зв.), детальний опис робіт (наданих послуг) від 11.12.2023 року (а.с. 32), акт про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) (а.с. 32 зв.), копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 33). Отже, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 6 000, 00 грн.

Outcome: approved