Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що вона одружилася з відповідачем 23 березня 2022 року, шлюб між ними зареєстрований Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 524. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що її подружнє життя з відповідачем не склалось, відповідач покинув сім`ю, коли сину виповнилось три місяці. Наразі вона проживає разом з дитиною у своєї матері в смт. Млинів Рівненської області. Причиною погіршення стосунків між нею та відповідачем є різні погляди на сімейне життя, нехтування відповідачем обов`язків щодо матеріального утримання сім`ї. Півроку поспіль їхній шлюб має формальний характер, адже вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. На переконання позивача подальше збереження шлюбу з відповідачем буде суперечити її інтересам. На підставі наведеного позивач просить шлюб, укладений між нею та\~ відповідачем, розірвати, а також стягнути з відповідача в її користь судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Ухвалою судді від 23 лютого 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 13 березня 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи вимоги позову, відповідач зазначає, що причин для розірвання шлюбу між ним та позивачем немає, позовна заява обґрунтована формальними фразами, аргументи позивача є надуманими. Також відповідач повідомляє, що стосунки з дружиною в нього складались добре, базувались на почуттях любові та взаємної поваги, в них народився син, якого вони спільно виховували. Однак, дружина без будь-яких причин вирішила переїхати до батьків, у зв`язку з чим він докладає зусиль з метою зберегти сім`ю та змінити думку дружини. Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року сторонам надано строк для примирення 1 місяць, до 14 травня 2024 року. Представник позивача адвокат Музика Дубравський В. А. у судовому засіданні позов підтримав з підстав, які зазначені у позовній заяві, додатково суду пояснив, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не бажає примирятися з відповідачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечував, суду пояснив, що він має намір примиритись з дружиною, однак остання не відповідає взаємністю. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд установив,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі,\~який зареєстрований\~23\~березня 2022\~року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 524 (а. с. 7). Також установлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина\~\~ зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч. 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до\~ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Суд установив,\~що сторони\~не примирились,\~позивач наполягає\~на розірванні\~шлюбу та\~зазначає,\~що подальше\~збереження шлюбу\~буде суперечити\~її інтересам.\~Відповідач,\~який заявляє\~про намір\~налагодити стосунки\~з дружиною,\~не повідомив\~суду про\~свої конкретні\~дії,\~спрямовані на\~досягнення такої\~мети.\~А тому,\~наразі шлюб\~сторін має\~формальний характер,\~адже подружжя\~спільно не\~проживає,\~не веде\~спільного господарства,\~сторони не\~підтримують стосунки\~між собою,\~засновані на\~любові та\~повазі один\~до одного. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в цій сім`ї, визнання позову відповідачем, та з врахуванням вимог ст.ст.\~24,\~55,\~56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд установив, що при зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, наявні процесуальні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача 1211,20 гривень судового збору. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. Квитанцією до прибуткового касового ордеру № 36 від 13 лютого 2024 року підтверджується, що [PERSON] сплатила адвокату Зух К. О. гонорар в розмірі 2\~000 гривень (а. с. 15). Відповідно до довідки про оплату правничої допомоги адвоката від 13 лютого 2024 року [PERSON] сплатила адвокату Зух К. О. гонорар в розмірі 2\~000 гривень за такі види правничої допомоги: 1) надання правової інформації, консультації і роз`яснення щодо законодавчого регулювання питань, пов`язаних з розірванням шлюбу, аналіз документів для звернення до суду 500 гривень; складання позовної заяви про розірвання шлюбу, підготовка матеріалів для подання до суду 1500 гривень. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які понесла позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог. Тож, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Outcome: approved