Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав, що у період з 18.02.2019 по 28.07.2020 працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське». 28.07.2020 був звільнений за ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. При звільненні підприємство не провело із ним повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 25 січня 2024 року (справа № 226/2239/24) стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на його користь суму заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 49464,91 грн. 6 березня 2024 року рішення суду в примусовому порядку виконано у повному обсязі. Тому, час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з 19.12.2023 (час доставлення документів до електронного кабінету відповідача у справі про пред`явлення вимоги по заборгованості по заробітній платі) і закінчується 06.03.2024 та становить 57 робочих днів. Просить суд стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 грудня 2023 року по 6 березня 2024 року. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому не визнає позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.12.2023 року по 06.03.2024 року з наступних підстав. Позивач перебував в трудових відносинах з Відповідачем в період з 18.02.2019 року по 28.07.2020 року, звільнений за власним бажанням, за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці та копією наказу від 28.07.2020 року № 211 к. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 25.01.2024 року справа № 226/2239/23 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 49464,91 грн. Судове рішення виконано 06.03.2024 року в повному обсязі, що не заперечує сам позивач. 28.07.2020 року позивач звільнився з підприємства відповідача, але в цей день він не працював, а знаходився у черговій відпустці («ТО» - текущий отпуск в графе «Коментарий»). Підприємством проведено розрахунок середнього заробітку позивача у відповідності до вимог ПКМУ №100. Середньоденний заробіток позивача за останні 2 місяці складає 454,98 грн. Розрахунок середньоденного заробітку зроблено по тарифній ставці, тому що робітник з березня 2020 року по червень 2020 року знаходився у цілозмінних простоях, відпрацьованих робочих днів немає, що просить суд врахувати при винесенні рішення по суті. Якщо суд не розділяє думку відповідача, то відповідач просить врахувати його інтереси, які полягають у збереженні підприємством свого матеріального та фінансового становища і платоспроможності, та зменшити розмір за затримку розрахунку при звільненні, що буде доцільним та справедливим, значно пом`якшить негативні наслідки загального спаду в економіці підприємства. Покладення на відповідача обов`язку виплати середнього заробітку під час затримки розрахунку при звільненні стане додатковою жорстокою санкцією у фінансовій сфері відповідача, тим самим перетвориться на непосильний тягар. Просить суд Позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, застосувати принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Ухвалою судді від 19.04.2024 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач, представник позивача до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяву з клопотанням розглянути справу за їх відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить винести рішення по суті справи, у відповідності до норм чинного законодавства. Встановивши характер\~спірних правовідносин,\~дослідивши надані\~суду докази\~та надавши\~їм правову\~оцінку,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення вимог позивача, виходячи з такого. Судом установлено, що [PERSON] у період з 18.02.2019 по 28.07.2020 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Краснолиманське». 28.07.2020 на підставі ст.38 КЗпП звільнений з роботи за власним бажанням. Рішенням Димитровського\~міського суду\~Донецької області\~від 25.01.2024 стягнута з ТОВ «Краснолиманське» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі після утримання податків та інших обов`язкових платежів у розмірі 49464,91 грн. 6 березня.2024 року ТОВ «Краснолиманське» перераховано [PERSON] 49464,91 грн. Згідно довідки ТОВ «Краснолиманське» № 295 від 01.05.2024 року розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 454,98 грн. За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно ст.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців. Діюче трудове законодавство передбачає безальтернативний обов`язок виплати належних працівникові сум при його звільненні, це законодавство встановлює і пов`язує юридичну відповідальність за порушення даних вимог законодавства, з юридичною особою того підприємства, установи, організації, на якому працювала особа до звільнення. Середньоденний заробіток позивача становить 454,98 гривень. Кількість робочих днів з дати пред`явлення вимоги позивача про здійснення виплат 19 грудня 2023 року до повного розрахунку 6 березня 2024 року (за позовною заявою) становить 57 днів. Сума середнього заробітку складає 25933,86 гривень з розрахунку: (57дн.х454,98 грн). Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки сума заборгованості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачу відповідачем значно менша від суми заборгованості по заробітній платі, суд вважає відсутніми підстави для застосування, як того просить відповідач, принципу співмірності у даному випадку. На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача понесені ним судові витрати. На підставі ст.43 Конституції України, ст.47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved