Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

В березні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи позов тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою [PERSON] , згідно з якою останній зобов`язався повернути [PERSON] борг в сумі 33\~000,00 доларів США за вимогою. Незважаючи на численні вимоги боржник грошові кошти не повертає. Просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , 1 240\~955,10 грн. в рахунок повернення боргу за договором позики. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання позову, вказав, що всієї суми зараз у нього немає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою [PERSON] , згідно з якою останній зобов`язався повернути [PERSON] борг в сумі 33 000,00 доларів США за вимогою (а.с.9). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на день розгляду даної справи борг за договором позики відповідач не повернув, тому сума боргу підлягає стягненню з відповідача. [PERSON] заборгував [PERSON] згідно розписки 33 000, 00 доларів США, що еквівалентно 1\~314\~060,00 грн. (39,82*33\~000,00=1 314 060,00 грн.). Позовні вимоги [PERSON] становлять 1\~240\~955,10 та підлягають до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved