Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог указує, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] . 21 жовтня 2021 року внаслідок падіння дерева його транспортний засіб, що знаходився напроти будинку [ADDRESS] , отримав механічні пошкодження. Вважає, що дерево, яке впало на його автомобіль, було аварійним. Відповідно до висновку експерта № 21-70770 від 23.02.2022 вартість шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок події, яка відбулася 21.10.21, а саме падіння дерева біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 11-Б, становить 104 801,76 грн. З метою визначення балансоутримувача об`єкта благоустрою (території), на якому 21.10.2021 впало дерево, представником позивача направлено адвокатські запити до Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, КП «Міськзелентрест», ОСББ «Французький бульвар, 11-Б», Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Департамент комунальної\~власності Одеської\~міської ради\~листом від\~29.10.2021\~повідомив,\~що питання\~встановлення балансоутримувача\~дерева відноситься\~до функціональних\~завдань Департаменту\~благоустрою міста Одеської міської ради. Листом від 10.11.2021 Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради повідомив, що він не є розпорядником інформації щодо визначення балансоутримувача зелених насаджень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З відповіді Департаменту міського господарства Одеської міської ради слідує, що дерево, яке впало 21.10.2021 на утриманні КП «Міськзелентрест» не перебуває. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , територіального знаходиться на утриманні ОСББ «Французький бульвар, 11-Б». Листом Департамент міського господарства Одеської міської ради від 22.12.2021 повідомив, що багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] був списаний з балансу КП «ЖКС «Фонтанський» 01.08.2018. Листом ОСББ «Французький бульвар, 11-Б» від 19.11.2021 повідомило, що багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] на баланс ОСББ або іншого підприємства не передавався, межі прибудинкової території не встановлювались. Листом Департаменту комунальної власності від 25.01.2022 повідомлено, що надання інформації про балансоутримувача багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] не відноситься до компетенції Департаменту. Департамент архітектури та містобудування листом від 29.12.2021 повідомив, що він інформації щодо розміру та меж прибудинкової території будинку за адресою: [ADDRESS] не має. Листом Департамент земельних ресурсів від 29.12.2021 повідомив, що рішення щодо передачі у власність (користування) земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , Одеською міською радою не приймалось. Отже, позивач указує, що визначити у встановленому порядку балансоутримувача об`єкта благоустрою, на якому 21.10.2021 впало дерево, можливості немає. Посилаючись на те, що Виконавчим комітетом Одеської міської ради не визначено балансоутримувача зелених насаджень за адресою: [ADDRESS] та не було передано їх на баланс будь-якому підприємству, враховуючи те, що саме на Виконавчий комітет Одеської міської ради покладено обов`язок забезпечити їх належне та безпечне функціонування й експлуатацію у спосіб, що унеможливить її негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, обов`язок з відшкодування заподіяної йому шкоди внаслідок падіння дерева у даному випадку, на думку позивача, повинен бути покладений саме на Виконавчий комітет Одеської міської ради. Крім того указує, що Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, до повноважень якого віднесено питання контролю за станом благоустрою, участь в його організації та здійсненні, в озелененні, охороні зелених насаджень на території міста Одеси, визначення належних балансоутримувачів цих об`єктів, а тому позивач вважає, що Департамент є особою, яка має повноваження щодо визначення балансоутримувачів територій, на яких розташовані зелені насадження міста Одеси та останній повинен нести солідарну відповідальність перед ним за відшкодування заподіяної йому майнової та моральної шкоди внаслідок спільної з Виконавчим комітетом Одеської міської ради бездіяльності. Також з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач вважає, що окрім суми матеріального збитку, сплаті відповідачами на його користь підлягають й інфляційні втрати у сумі 29\~074,68 грн та три проценти річних у розмірі 3\~488,60 грн. Крім того зазначає, що внаслідок пошкодження транспортного засобу йому було завдано моральної шкоди, оскільки він не має можливості користуватися транспортним засобом, який є єдиним транспортом у сім`ї. Він спостерігає неестетичний вигляд свого транспортного засобу, а також здійснює заходи із його зберігання як металобрухту. Також у зв`язку із суттєвою складністю у відновленні автомобіля він змушений витрачати час на пошук нового транспортного засобу, його технічну перевірку та огляд. Крім того, він зазнає переживань, які полягають у ризику неможливості купівлі аналогічного транспортного засобу за ринковими цінами, визначеними у експертному висновку. На підставі наведеного позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь 137\~365,04 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 100\~000 грн у відшкодування моральної шкоди. Також позивач просив вирішити питання про судові витрати та стягнути з відповідачів солідарно 31\~895,50 грн, що складається з: 2\~373, 65 грн судового збору, 4\~324, 57 грн витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, 25\~000 грн витрати на професійну правничу допомогу та 197, 28 грн витрати на отримання відомостей з Гідрометеорологічного центру. У відзиві\~на позовну\~заяву Виконавчий\~комітет Одеської\~міської ради\~проти задоволення\~позову заперечував,\~вважав,\~що він\~є неналежним\~відповідачем у\~справі.\~Зазначив,\~що Виконавчим органом Одеської міської ради, який здійснює діяльність із сприяння розвитку та поліпшення стану благоустрою території міста Одеси є Департамент міського господарства Одеської міської ради. Відповідальним виконавчим органом Одеської міської ради за визначення балансоутримувачів зелених насаджень на території м. Одеси є Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради. На момент ймовірного падіння дерева 21.10.2021 повноваження щодо проведення конкурсів з визначення підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою належали саме Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, а тому саме останній є тим виконавчим органом, до повноважень якого віднесено питання контролю за дотриманням законодавства в сфері благоустрою, визначення належних балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Крім того, КП «Міськзелентрест» також є відповідальним за зелені насадження на території м. Одеси. Указує, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] перебуває на балансі ОСББ «Французький бульвар 11-Б», а утримання в належному стані прибудинкової території, що включає в себе, зокрема, утримання зелених насаджень покладається на власників (балансоутримувачів) чи користувачів відповідних будинків. Щодо висновку кандидата біологічних наук, доцента кафедри ботаніки Одеського національного університету імені І. І. Мечникова указує, що він не може слугувати доказом у даній справі, оскільки не є експертним висновком у розумінні цивільного процесуального законодавства, а також не відповідає вимогам законодавства у сфері проведення експертизи і не може бути доказом аварійності дерева. Щодо погодних умов зазначає, що позивачем не доведено обов`язку Виконавчого комітету Одеської міської ради відшкодувати спричинену майнову шкоду, оскільки з інтернет- ресурсу слідує, що станом на момент падіння дерева у м. Одесі був небезпечний вітер, що також підтверджується листом Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 13.06.2022 № 275/05, тому вважає, що у момент падіння дерева діяла непереборна сила, яка, відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України, звільняє винну особу від відповідальності. Також указує, що позивачем не доведено наявності таких складових елементів деліктного зобов`язання як протиправна поведінка Виконавчого комітету Одеської міської ради та причинно наслідковий зв`язок між його протиправною поведінкою та завданою шкодою, а також спільність дій останнього та Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради. Вважає, що доказом протиправної бездіяльності Виконавчого комітету Одеської міської ради може бути лише постанова адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, проте протиправна бездіяльність відповідача судовим рішенням не встановлювалася. Стосовно стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми указує, що ст. 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а грошові зобов`язання, відповідальність за які встановлена указаною статтею, передбачають насамперед договірні правовідносини. Однак, між виконавчим комітетом та позивачем не виникало будь-яких грошових зобов`язань, жодні договори не укладалися. Щодо відшкодування моральної шкоди указує, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження його суб`єктивних висновків про моральні страждання, як і не надано жодного обґрунтування стягнення моральної шкоди саме у розмірі 100\~000 грн. Також щодо суми витрат на правничу допомогу зазначає, що представником позивача не обґрунтовано суму цих витрат, оскільки у договорі про надання правничої допомоги від 07.12.2021 відсутній перелік конкретних послуг, які надані або будуть надані адвокатом клієнту, у додатковій угоді від 29.08.2022 № 2 розмір витрат та гонорару встановлюється у розмірі 25\~000 грн, однак ціноутворення вказаної суми взагалі невідоме, з яких послуг і робіт складається вказана сума не зазначається. У відповіді на відзив Виконавчого комітету Одеської міської ради [PERSON] вважав доводи останнього про те, що він є неналежним відповідачем у справі безпідставними. Зазначив, що з відповідей Одеської міської ради, Виконавчого комітету ОМР, Департаменту міського господарства ОМР, Департаменту з благоустрою міста ОМР, КП «Міськзенетрест», ОСББ «Французьки1й бульвар, 11-Б», Департаменту комунальної власності ОМР слідує, що балансоутримувач території напроти будинку за адресою: [ADDRESS] , виконавчими органами місцевого самоврядування не визначений. Також вважає, що твердження відповідача про те, що територія, на якій впало дерево, є прибудинковою територією ОСББ «Французький бульвар, 11-Б» спростовується відповідями ОСББ «Французький бульвар, 11-Б», Департаменту архітектури та містобудування та Департаменту земельних ресурсів, з яких слідує, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] нікому у власність або на баланс не передавалась, а інформації щодо розміру та меж прибудинкової території будинку за адресою: [ADDRESS] , немає, а тому статус території, на якій розташовувалось дерево, як прибудинкова територія ОСББ «Французький бульвар, 11-Б» не визначена, а залучення усіх виконавчих органів Одеської міської ради до участі у справі є недоцільним, оскільки об`єм прав та обов`язків обох відповідачів визначений спеціальними повноваженнями. \~ \~ \~ \~Указує, що відповідач робить помилковий висновок щодо процесуального статусу вченого висновку від 11.11.2021, складеного кандидатом біологічних наук, доцентом кафедри ботаніки Одеського національного університету імені І. І. Мечникова [PERSON] щодо встановлення причин, які послугували падінню дерева в місті Одесі напроти будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки його було подано як письмовий доказ висновок фахівця у відповідності до ст. 95 ЦПК України, а не як висновок експерта згідно зі ст. 102 ЦПК України, а тому він не повинен оцінюватись з позиції відповідності вимогам процесуального закону щодо висновків експерта. \~ \~ \~ \~Зазначає, що доводи відповідача щодо погодних умов спростовуються листом Гідрометереологічного центру Чорного та Азовського морів № 552 від 22.12.2022, з якого слідує, що 21.10.2021 погодні умови на [ADDRESS] не відносились до небезпечних метеорологічних явищ. \~ \~ \~ \~Щодо доводів відповідача про недоведеність складових елементів деліктного зобов`язання зазначає, що в таких зобов`язаннях передбачено презумпцію вини заподіювача шкоди, яка в даному випадку не спростована. Навпаки вважає, що факт завдання шкоди позивачу в результаті падіння дерева на автомобіль підтверджується протоколом огляду місця події, виданим старшим слідчим відділення поліції № 5 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області від 21.10.2021 та висновком експерта № 21-7070 від 23.02.2022. Крім того зазначає, що саме на Виконавчий комітет Одеської міської ради покладено обов`язок забезпечити належне функціонування та експлуатацію благоустрою у спосіб, що унеможливить його негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, а на Департаменти з благоустрою міста ОМР провести конкурс з визначення підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою, а тому вважає, що протиправна бездіяльність відповідачів виразилась у невизначені балансоутримувача території, на якій розташовувалося дерево, а саме непроведенні конкурсу з визначення підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. \~ \~ \~ \~Стосовно доводів відповідача про незаконність застосування до деліктних зобов`язань відповідальності, встановленої ч. 2 ст. 625 ЦК України, указує, що відповідно до постанови Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 908/2552/17, зокрема, у п. 46 зазначено, що дія ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Щодо арґументів про необґрунтованість вимог про стягнення моральної шкоди вважає, що вони спростовуються наведеними у позові арґументами та додаткових пояснень не потребують. У відзиві на позовну заяву Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради проти задоволення позову заперечував, зазначив, що ініціатором та розробником Міської цільової програми благоустрою м. Одеси на 2022-2026 роки, а також відповідальним її виконавцем є Департамент міського господарства Одеської міської ради. Відповідальними виконавцями робіт з видалення та обрізки аварійних та сухостійних зелених насаджень є Департамент міського господарства Одеської міської ради та КП «Міськзелентрест». Разом з тим, обов`язок обстеження та контролю стану зелених насаджень покладено на Департамент екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради. Також указує, що однією з передумов проведення конкурсу з визначення підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою є проведення інвентаризації та паспортизації об`єктів благоустрою, однак на даний час план щодо проведення зазначених заходів виконавчим комітетом Одеської міської ради не затверджувався. З посиланням на зазначене, а також у зв`язку з відсутністю розмірів та конфігурації земельних ділянок, на які необхідно проводити конкурси з метою визначення відповідальних осіб за утримання об`єктів благоустрою, вважає, що Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради не є належним відповідачем у даній справі. Крім того указує, що на момент настання події у м. Одесі спостерігалося небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпечності, що свідчить про дію непереборної сили. Щодо нарахування\~позивачем інфляційних\~втрат та\~трьох процентів\~річних від\~указує,\~що грошові\~зобов`язання,\~відповідальність за\~які встановлена\~ст.\~625\~ЦК України,\~передбачає насамперед\~договірні правовідносини,\~проте між\~Департаментом з благоустрою міста Одеської міської ради та позивачем будь-яких договірних зобов`язань не виникало. Також вважає, що позивачем не обґрунтовано належним чином обставини завданої моральної школи та не надано жодних доказів на підтвердження факту моральних страждань. Крім того, указував на те, що позивачем належним чином не доведено понесення судових витрат. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Лукинюк В. В. позов просили задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради - Соболь Я. О. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради у судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином про розгляд справи. Заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Автомобіль марки «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 21.10.2021 за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 11-Б, унаслідок падіння дерева, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до висновку експерта № 21-7070 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 23.02.2022 вартість завданої шкоди (матеріального збитку), спричиненого власнику транспортного засобу «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок події, яка відбулася 21.10.2021, а саме падіння дерева біля будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , становить 104\~801,76 грн. За проведення\~указаного автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 4\~324, 60 грн, що підтверджується квитанцією № 41321529-1 від 25.01.2022. Відповідно до листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 29.10.2021 № 01-69/1676 питання визначення балансоутримувача дерева належить до функціональних завдань Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради. Листом від 10.11.2021 № 01-16/78 Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради повідомив, що він не є розпорядником інформації щодо визначення балансоутримувача зелених насаджень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З листа Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 09.11.2021 № 01-69/1729 слідує, що зелені насадження за адресою: [ADDRESS] у переліку зелених насаджень, що знаходяться на утриманні КП «Міськзелентрест» відсутні. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] знаходиться на утриманні ОСББ «Французький бульвар, 11-Б». Відповідно до листа ОСББ «Французький бульвар, 11-Б» № 43/21 від 19.11.2021, багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] був списаний з балансу КП «ЖКС «Фонтанський» на підставі акта про списання багатоквартирного будинку з балансу від 01.08.2018. При цьому, на баланс іншого підприємства будинок не передавався. 29.06.2016 було створено та зареєстровано ОСББ «Французький бульвар 11-Б». Багатоквартирний будинок, що розташований за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, буд. 11-Б перебуває на обслуговуванні ОСББ, на баланс ОСББ даний будинок, прилеглу до нього територію та зелені насадження, розміщені на ній, не приймало, межі прибудинкової території не встановлювалися. Згідно з листом Департаменту архітектури та містобудування від 29.12.2021 № 01-10/517 інформація щодо розміру та меж прибудинкової території будинку [ADDRESS] в Департаменті відсутня. Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів від 29.12.2021 № 01-19/1315 рішення щодо передачі у власність (користування) земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , Одеською міською радою не приймалось. Згідно з довідкою Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів № 917/10-1 від 28.10.2021, у період з 08.00 год по 10.00 год 21.10.2021 у м. Одесі за даними спостережень метеостанції Одеса (Французький бульвар, 89), вітер південний захід, 2-4 м/с, пориви 8-11 м/с. Відповідно до довідки про погоду Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 13.06.2022 № 275/-05, 21.10.2021 у м. Одесі спостерігалися наступні погодні умови: опадів не було. З 09 год. 27 хв. по 20 год. 57 хв. спостерігалися пориви південно-західного вітру 15м/с небезпечне метеорологічне явище І рівня небезпечності (жовтого). 20.10.2021 о 12:00 було складено та доведено до споживачів попередження про небезпечні метеорологічні явища І рівня небезпечності (жовтого). Вночі та вдень очікується вітер південно-західний, 15-20 м/с. За інформацією Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 22.12.2022 № 552 щодо погодних умов 21.10.2021 м. Одеса, Французький бульвар, 11-Б за даними спостережень метеостанції Одеса, Французький бульвар, 89, 21.10.2021 видимість 21 км, невелика хмарність, без опадів та грози, вітер південний захід 2-6 м/с, пориви 6-12 м/с (не відноситься до небезпечних метеорологічних явищ). Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (далі Закон № 2807-IV) визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно зі статтею 25 Закону № 2807-IV утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Відповідно до частини 5 статті 24 Закону № 2807-IV посадові особи підприємств, установ, організацій несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність, що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян, на власних та закріплених за підприємствами, установами, організаціями територіях відповідно до закону. Частиною четвертою статті 28 Закону № 2807-IV визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, натомість обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві, покладається саме на відповідача. Разом з тим потерпілий має довести належними та допустимими доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання у зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, підтверджуються наданими позивачем доказами, та не заперечується відповідачами. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою. Відповідно до пункту 5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень. Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.09.2019 у справі № 200/22129/16-ц. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). При цьому, багаторічні насадження не можуть розглядатись як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки. Власником (особою, яка зобов`язана утримувати майно, що їй належить) зелених насаджень є власник земельної ділянки, на якій вони розташовані. Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 № 1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства. Згідно з п.п.10,11 п.7.2 Правил благоустрою території міста Одеси на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами. У відповідності до частин першої-третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як слідує з матеріалів справи, вони не містять доказів, що Виконавчим комітетом Одеської міської ради було визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання у зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також місце та розмір заподіяної шкоди, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, які не спростовано. Отже дерево, яке впало на належний позивачу автомобіль, було розташоване на землі комунальної власності, враховуючи відсутність даних, що останнє у відповідності до положень Закону України "Про благоустрій населених пунктів" перебуває на балансі будь-якої організації, відсутність даних щодо визначення виконавчим органом міської ради балансоутримувача зелених насаджень, тому обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу шкоди слід покласти саме на Виконавчий комітет Одеської міської ради, до відання якого в силу підпункту 7 пункту "а" статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" належать організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення. З цих підстав суд вважає необґрунтованими доводи позивача про необхідність покладення солідарного обов`язку по відшкодуванню шкоди також на Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради, тому у задоволенні позову до останнього слід відмовити. При цьому, Виконавчим комітетом Одеської міської ради не спростовано, що він є належним відповідачем у даній справі. Також посилання Виконавчого комітету Одеської міської ради на те, що особами, які мають відповідати за даним позовом є інші виконавчі органи Одеської міської ради, а також інші організації й особи, не спростовує обґрунтованих доводів позивача щодо пред`явлених вимог до Виконавчого комітету Одеської міської ради з урахуванням вищенаведеного. За таких обставин, стягненню з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь позивача підлягає матеріальна шкода, завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу у розмірі 104\~801, 76 грн, що підтверджується висновком експерта № 21-7070 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз 23.02.2022. При цьому, такий висновок ураховується судом як письмовий доказ та оцінюється відповідно до положень ст. ст. 76, 77, 95, 106 ЦПК України. Виконавчим комітетом Одеської міської ради не надано жодних доказів на спростування розміру завданих збитків. Разом з тим, твердження Виконавчого комітету Одеської міської ради про наявність обставини непереборної сили, яка унеможливлює відшкодування майнової шкоди, а саме існування 21.10.2021 небезпечного метеорологічного явища, є необґрунтованим, оскільки зазначені твердження спростовуються інформацією Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 22.12.2022 № 552 щодо погодних умов, відповідно до якої 21.10.2021 у [ADDRESS] за даними спостережень метеостанції Одеса, Французький бульвар, 89, видимість становить 21 км, невелика хмарність, без опадів та грози, вітер південний захід 2-6 м/с, пориви 6-12 м/с (не відноситься до небезпечних метеорологічних явищ). Разом з тим, інформація Гідрометеорологічного центру\~Чорного та\~Азовського морів\~від 22.12.2022\~№ 552 містить дані спостережень метеостанції за адресою: Французький бульвар, 89, найбільш приближеної до місця події: Французький бульвар, 11- Б, тоді як довідка Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 13.06.2022 за № 275/-05 містить узагальнену інформацію про погодні умови по місту Одесі. Щодо вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір моральної шкоди заявлено позивачем у сумі 100 000 грн, яка полягає у тому, що внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, він зазнав душевних страждань, оскільки не має можливості користуватися транспортним засобом, який є єдиним транспортом у сім`ї, він спостерігає неестетичний вигляд свого транспортного засобу, а також здійснює заходи із його зберігання як металобрухту. Також у зв`язку із суттєвою складністю у відновленні транспортного засобу він змушений витрачати час на пошук нового транспортного засобу, його технічну перевірку та огляд. Крім того, він зазнає переживань, які полягають у ризику неможливості купівлі аналогічного транспортного засобу за ринковими цінами, визначеними у експертному висновку. Як встановлено судом, було пошкоджено транспортний засіб позивача, а отже, очевидним є те, що він зазнав негативних переживань та емоцій від пошкодження свого майна. Між тим, ураховуючи вищевказані негативні наслідки і перенесені моральні страждання та виходячи з принципів справедливості, розумності та достатності, характеру та обсягу заподіяних потерпілому фізичних та душевних страждань, суд вважає, що розмір спричиненої моральної шкоди слід визначити у сумі 5 000 грн, а тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Щодо вимог позивача про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми збитків, суд зазначає таке. Згідно з частиною другою статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження№ 14-16цс18). Приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 цього ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 цього Кодексу). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що стягненню на його користь підлягають також нараховані за період з 21.10.2021 по 30.11.2022 на суму збитків інфляційні втрати у сумі 29 074,68 грн та три проценти річних у розмірі 3 488,60 грн. Разом з тим, такі вимоги позивача суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, чи звертався і до кого із відповідачів звертався позивач з приводу відшкодування завданої йому майнової шкоди в розмірі 104\~801, 76 грн, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. На підставі наведеного, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково та стягненню з Виконавчого комітету Одеської міської ради на його користь підлягає 104\~801, 76 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 5\~000 грн у вішкодування моральної шкоди. При ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд, ухвалюючи рішення дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] частково, то із Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1\~097, 81 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Як слідує з матеріалів справи, за проведення автотоварознавчого дослідження для встановлення розміру заподіяних збитків позивачем сплачено 4 324, 60 грн, що підтверджується квитанцією № 41321529-1 від 25.01.2022. Велика Палата Верховного Суду у постанові 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 відступити від висновку, висловленого в постановах Верховного Суду: у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а (провадження N К/9901/31359/20) та від 13 липня 2021 року у справі № 640/19089/20 (провадження N К/9901/22986/21), у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 липня 2022 року у справі № 524/710/21 (провадження № 61-1693св22), у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 травня 2023 року у справі № 914/3881/21. Такий відступ полягає в тому, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права. Отже, ураховуючи постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22, зважаючи на те, що висновок експерта № 21-7070 експертного автотоварознавчого дослідження від 23.02.2022 був врахований судом як доказ на підтвердження розміру завданих позивачу збитків, стягненню з Виконавчого комітету Одеської міської ради на користь позивача підлягає 4\~324 грн 57 коп. у відшкодування витрат на проведення указаного експертного дослідження. Разом з тим, не підлягають стягненню з відповідача витрати в розмірі 197, 28 грн за відомості, надані метеорологічним центром, оскільки такі витрати не є судовими витратами у розумінні ст. 133 ЦПК України. Щодо витрат на правничу допомогу суд виходить з такого. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно із статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial