Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

07 березня 2024 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 лютого 2024 року о 16 юдині 28 хвилин, [PERSON] , проїжджаючи на своєму автомобілі біля будинку [ADDRESS] , побачив його - [PERSON] , автомобіль Mitsubihi «Оutlander» д.н.з. [NUMBER] , і маючи до нього неприязне відношення, вийшов зі свого автомобіля і ногою наніс удар по дверці його вищевказаного автомобіля, після чого на своєму автомобілі втік з місця злочину. В результаті умисних дій [PERSON] його автомобілю Mitsubihi «Оutlander» д.н.з. [NUMBER] , була заподіяна матеріальна шкода, згідно експертного висновку № 240303 від 03.03.2024 року, на суму 10 651 грн. 00 копійок. Ці події відбувалися в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , які в той час проходили повз його автомобіль. Після цього вони одразу зателефонували йому, оскільки вони проживають в одному дворі, і коли він вийшов у двір то побачив пошкоджені двері свого автомобіля. Ним відразу був викликаний наряд поліції, які приїхали та зафіксували пошкодження на його автомобілі, і опитали свідків, показали фотографію [PERSON] , і вони впізнали його як ту людину, що пошкодила його автомобіль. Також нарядом поліції був доставлений [PERSON] , який почав виправдовуватися та пояснив що він хотів вдарити по колесу автомобіля, але вдарив по дверцятах, після чого поїхав з місця злочину. Також він отримав з поліції листа, що поліцією проведена перевірка по його заяві вона зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події ВП№1 Нікопольського ВПГУНП в Дніпропетровській області за №1912 від 20.02.2024 року. Також зазначено, що в діях особи відсутній склад злочину, передбачений ст. 194 КК України «Умисне пошкодження майна». Згідно ст.11ч.2 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого зазначеним Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Крім того, йому було роз`яснено, що він має право, відповідно до ст. 16 ЦК України, звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу, та згідно ст. 22 та 23 ЦК У країни відшкодувати матеріальні та моральні збитки. Він намагався вирішити питання відшкодування шкоди, але [PERSON] тільки крив його нецензурною лайкою, тому він вирішив звернутися до суду із позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] матеріальну шкоду у розмірі - 10 651,00 гривню. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп., та витрати на проведення експертної оцінки пошкодження автомобіля в розмірі 3000 грн.00 коп.. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву від відповідача не надійшов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, суду пояснив, що того дня дружина [PERSON] попросила його відвезти її по справах. На що він погодився. Повернувшись додому припаркував свою машину у дворі. Коли підіймався додому сходами йому зателефонували сусіди та повідомили, що якийсь незнайомий чоловік вдарив його автомобіль ногою. По опису сусідів він зрозумів, що це був [PERSON] . Він викликав поліцію, вони склали протокол та поїхали шукати [PERSON] . Він був зупинений працівниками поліції на ринку. Потім він зателефонував дружині [PERSON] , повідомив про події, та вона запевнила його, що все вирішать мирним шляхом. Потім телефонувала і матір [PERSON] та обіцяла відшкодувати збитки, однак до мирного вирішення питання так і не дійшли, тому він звернувся до спеціаліста, яким визначено розмір завданої шкоди, після чого звернувся до суду. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, суду пояснив, що він являється приватним підприємцем, в нього є кошти та [PERSON] оговорюючи його, хоче заробити на ньому кошти. Машину він не шкодив, ніякого конфлікту не було. [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що 20 лютого 2024 року після 16:00 години він з дружиною поверталися додому. Звертаючи з [ADDRESS] він побачив, як водій автомобіля OPEL, проїжджаючи біля автомобіля Mitsubihi «Оutlander» зупинився, вийшов з автомобіля і вдарив ногою двері, сів до свого автомобіля та поїхав. На дверях залишились значні пошкодження - вм`ятина. Вони зателефонували знайомим, яким розповіли про події, а ті повідомили [PERSON] .. [PERSON] вийшов до під`їзду, вони описали чоловіка, який це зробив на тому і розійшлись. Стверджує, що саме відповідач [PERSON] , який перебуває у залі судових засідань завдав пошкоджень автомобілю Mitsubihi «Оutlander». Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона була свідком того, як водій автомобіля OPEL наніс удар ногою по дверях автомобіля Mitsubihi «Оutlander», сів до своєї машини та поїхав. Вона зателефонувала знайомій, щоб та повідомила власнику автомобіля. Вийшов [PERSON] вони описали йому чоловіка, який побив його машину, була викликана поліція, її допитали як свідка. [PERSON] схожий на ту людину яка побила автомобіль. Суд, заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали ЄО №1912 від 20.02.2024, наданих ВП№1 на запит суду, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 лютого 2024 року о 16 юдині 28 хвилин, [PERSON] , проїжджаючи на своєму автомобілі біля будинку [ADDRESS] , побачив автомобіль [PERSON] Mitsubihi «Оutlander» д.н.з. [NUMBER] , і маючи до нього неприязні відносини, вийшов зі свого автомобіля і ногою наніс удар по дверях вищевказаного автомобіля. В результаті умисних дій [PERSON] автомобіль [PERSON] Mitsubihi «Оutlander» д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений і [PERSON] заподіяна матеріальна шкода, згідно експертного висновку № 240303 від 03.03.2024 року, на суму 10 651 грн. 00 копійок. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Факт того, що 20 лютого 2024 року, [PERSON] , біля будинку № 34 по вул. Луганська в м. Марганці, пошкодив автомобіль [PERSON] Mitsubihi «Оutlander» д.н.з. [NUMBER] , маючи до нього неприязні відносини, шляхом нанесення ногою удару по дверях вищевказаного автомобіля, підтверджується перевіркою проведеною ВП№1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 23.02.2024 року, відомості викладені в заяві зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Згідно зазначеної перевірки, встановлено, що факт ДТП не підтвердився, автомобіль не рухався, зі слів очевидців [PERSON] під`їхав до авто заявника та вдарив його ногою тим самим пошкодивши його та після чого покинув місце події, матеріальний збиток встановлюється. Роз`яснено, що згідно ст.11ч.2 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого зазначеним Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON]. підтвердили обставини викладені у позові. Відповідно до приписів ст.12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено поняття належності та допустимості доказів. Відповідно до правил статті 78 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 81, 82 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов`язків по доказуванню між сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Показання відповідача, дані ним в судовому засіданні спростовуються показами свідків та матеріалами ЖЕО. Посилання на той факт, що відповідач звернувся до поліції з заявою про погрозу, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки на момент розгляду справи даний факт не підтвердився, тому суд розцінює подання вказаної заяви як спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності. Неможливість вказати свідком правильний колір автомобіля [PERSON] також не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки це є його суб`єктивне бачення. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 10 651 грн. 00 коп., оскільки обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Щодо відшкодування судових витрат по справі, а саме судового збору в розмірі в розмірі 1211 грн 20 коп. та витрат на проведення експертної оцінки пошкодження автомобіля в розмірі 3000,00 грн., то суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень частини першої, пункту 2 частини третьої статті 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 139 ЦПК витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно зі звітом про оцінку визначення вартості відновленого ремонту транспортного засобу Mitsubihi «Оutlander» д.н.з. [NUMBER] , вартість роботи суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] склала - 3000 гривень, які сплачені позивачем, згідно квитанції №240303 від 03.03.2024 року. Враховуючи вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1211 грн 20 коп. та витрати на проведення експертної оцінки пошкодження автомобіля у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved