Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

19 січня 2024 року представник Кредитної спілки «СуперКредит» Дорошенко Б. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просив : стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «СуперКредит» за договором про споживчий кредит №СК14/051/21/207/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26 серпня 2021 року : 3 911,91 грн. - суму заборгованості по тілу кредиту станом на 26 серпня 2022 року; 1 189,65 грн. - суму заборгованості по сплаті процентів за період з 23 лютого 2022 року по 26 серпень 2022 року. За договором про споживчий кредит №СК14/075/21/207/04М про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту загальний розмір за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати від 20 грудня 2021 року: 3 827,97 91 грн. - суму заборгованості по тілу кредиту станом на 20 грудня 2023 року; 4 190,88 грн. - суму заборгованості по сплаті процентів за період з 23 лютого 2022 року по 20 грудня 2022 року, що разом складає суму заборгованості в розмірі 13 120 грн. 41 коп.; стягнути понесені судові витрати, а саме : 3 500,00 грн. - за правову (правничу) допомогу; 3 028,00 грн. - судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 серпня 2021 року між КС «Супер Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № СК14/051/21/207/04, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання щодо сплати нарахованих процентів та погашення кредиту вчасно кожного місяця, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 5101,56 грн., яка складається з : 3911,91 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту станом на 26 серпня 2022 року; 1189,65 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 23 лютого 2022 року по 26 серпня 2022 року. Крім того, 20 грудня 2021 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] укладено кредитний договір за № СК14/075/21/207/04М, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, щодо сплати нарахованих процентів та погашення кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 8018,85 грн., яка складається з : 3827,97 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту станом на 20 грудня 2023 року; 4190,88 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 23 лютого 2022 року по 20 грудня 2022 року. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду за захистом майнових прав. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість направив на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника, вимоги підтримують, просять задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифіко-ваної Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 26 серпня 2021 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №СК14/051/21/207/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості. Згідно п. 7.1. вказаного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 26 серпня 2022 року (строк дії договору - 12 місяців). Умовами договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення за боргова-ності по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користу-вання кредитом та інші витрати. З даними умовами позичальник ознайомлений у встановленому порядку. Наведене підтверджується його підписами у Договорі. КС «СуперКредит» свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 7000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 26 серпня 2021 року та випискою з рахунку. [PERSON] свої зобов`язання, щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 5101,56 грн., яка складається з : 3911,91 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту станом на 26 серпня 2022 року; 1189,65 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 23 лютого 2022 року по 26 серпня 2022 року. Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору про споживчий кредит № СК14/051/21/207/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 26 серпня 2021 року. Судом також встановлено, що 20 грудня 2021 року між КС «СуперКредит» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №СК14/075/21/207/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості. Згідно п. 7.1. вказаного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 20 грудня 2023 року (строк дії договору - 24 місяців). Умовами договору передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користу-вання кредитом та інші витрати. З даними умовами позичальник ознайомле-ний у встановленому порядку. Наведене підтверджується його підписами у Договорі. КС «СуперКредит» свої зобов`язання виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордера від 20 грудня 2021 року. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання, щодо сплати нарахованих процентів та погашення кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 8018,85 грн., яка складається з : 3827,97 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту станом на 20 грудня 2023 року; 4190,88 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 23 лютого 2022 року по 20 грудня 2022 року. Наведене підтверджується розрахунком нарахування процентів та штрафних санкцій по Договору про споживчий кредит №СК14/075/21/207/04 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 20 грудня 2021 року. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 13 120,41 грн. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов`язків. Відповідно ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 610 цього Кодексу визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконан-ня або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконан-ня). Відповідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведеного суд вбачає підстави для задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь КС «СуперКредит» заборгованості по двом кредитним договорам у загальному розмірі 13120,41 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Плата праці адвоката є результатом відповідних домовленостей між адвокатом та його клієнтом і визначається договором про надання правової допомоги. Регульовані або фіксовані ціни на такі послуги встановлюються Кабінетом Міністрів України лише для тих адвокатів, які працюють на підставі Закону України «Про безоплатну правову допомогу» й отримають оплату за рахунок держбюджету. Усі інші самостійно визначають свій гонорар відповідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Обмежень розміру оплати немає, вказано, зокрема, що «гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час». Позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 05 жовтня 2023 року, у відповідності до п. 3.2 якого, сторони визначили, що одна година роботи адвоката коштує 700,00 грн. Згідно п. 2 Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2023 року, час роботи адвоката склав 5 годин, таким чином вартість наданих послуг складає 3500,00 грн. Сплата коштів підтверджується платіжною інструкцією від 29 грудня 2023 року у розмірі 3500,00 грн. У постанові Верховного суду від 28 грудня 2020 року по справі № 640/18402/19 суд виклав правову позицію щодо того, що у разі встановлення у договорі про надання правової допомоги, фіксованого розміру гонорару (винагороди), детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги, не потребується. Відповідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу в сумі 3500, 00 грн. є реальними та підтвердженими належними доказами, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. В свою чергу, клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу від відповідача не надходило. Частиною 1 та п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з даним позовом КС «СуперКредит» сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 74 від 05 січня 2024 року. З огляду на повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved