Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У березні 2024 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 03.02.2021 року №21450 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у сумі 31194 грн 97 коп таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги аргументує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Романа Івановича знаходиться виконавче провадження ВП [NUMBER] від 08 березня 2023 року з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 03.02.2021 року №21450 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у сумі 31194 грн 97 коп таким, що не підлягає виконанню. Позивач заперечує щодо такої заборгованості, посилаючись на те, що заборгованість зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Крім того вищевказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 03.02.2021 року №21450 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у сумі 31194 грн 97 коп, на підставі кредитного договору вчиненого в простій письмовій формі, тоді як «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, тому відсутні будь-які правові підстави для вчинення приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем виконавчого напису за даним договором, у зв`язку з чим виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження на 09 год 00 хв 22 квітня 2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 квітня 2024 задоволено клопотання [PERSON] про витребування доказів у справі, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» надати до часу судового розгляду копію кредитного договору від 19 квітня 2011 укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», зобов`язано приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича надати до часу судового розгляду належним чином завірені копії усіх документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис №21450 виданий 03.02.2021 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен інвест Україна» заборгованість, відкладено розгляд справи до 27 травня 2024 року. ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але надали заяву в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович в судове засідання не з`явився. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Роман Іванович в судове засідання не з`явився. Суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Табільського О.В. від 08.03.2021 відкрито виконавче провадження №64751281 на примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович від 03.02.2021 №21450 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у сумі 31194 грн 97 коп грн(а.с.5) Згідно з постанови приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Мельника Р.І. від 24.11.2023, виконавчий документ - виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 03.02.2021 №21450 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у сумі 31194 грн 97 коп передано приватному виконавцю Мельник Р.І.(а.с.6) Відповідно до інформації про виконавче провадження від 13.03.2024, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Р.І. виніс постанову про прийняття до виконання виконавче провадження №64751281 на примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович від 03.02.2021 №21450 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у сумі 31194 грн 97 коп(а.с.9) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За результатами аналізу норм вищенаведених нормативних актів можна дійти висновків, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін. Таким чином, відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12 березня 2020 року в справі № 757/24703/18-ц,провадження № 61-12629св19. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, провадження № 12-278гс 18) сформовано висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 03.02.2021 №21450 року стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованість у сумі 31194 грн 97 коп. Відповідач не скористався своїм правом надати докази на спростування доводів позивача про те, що серед документів наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку. Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Оскільки відповідачем не було виконано вимог ухвали Прилуцького Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 квітня 2024 та не надано докази: копію кредитного договору від 19 квітня 2011 укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» та не спростовано доводи позивача про те, що серед документів наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, суд вважає доведеним дані обставини. У зв`язку з чим виконавчий напис приватним нотаріусом вчинений з порушенням умов вчинення виконавчих написів, тобто на підставі не завіреного нотаріально договору кредиту, тому виконавчий напис приватного нотаріуса не підлягає виконанню. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1,2 стаття 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211 грн 20 коп в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви та 605 грн 60 коп в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі до суду заяви про забезпечення позову. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до договору від 13.03.2024 про надання правничої допомоги [PERSON] та адвокат Дуденок Оксана Олександрівна уклали договір відповідно до якого остання зобов`язалось надати правову допомогу при зверненні до суду та розгляді в суді цивільної справи за позовом [PERSON] , представника позивача: [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Мельник Роман Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню(а.с.13) Відповідно до розрахунку робочого часу, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги від 14 березня 2024 року до Договору від 13.03.2024 про надання правничої допомоги, виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги щодо: надання усної консультації -0,25 година (15 хв), складання процесуальних документів (підготовка позовної заяви з додатками) -1,75 год ( 1 год 45 хв) . вартість послуг становить 5360 гривень (а.с.14). Згідно ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судом встановлено, що сума витрат відповідно до розрахунку від 14.03.2024 становить 5360 грн, беручи до уваги складність справи, суд дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення витрат поснесених позивачем на правничу допомогу.

Outcome: approved