Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

13 грудня 2023 року з Деснянського районного суду м. Києва до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла вказана цивільна справа в порядку ст.ст. 31, 32 ЦПК України. [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона з 11 листопада 2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у шлюбі відповідач зловживав алкогольними напоями, міг підняти на неї руку, викликалась поліція, від постійних сварок та бійок страждали діти, внаслідок чого вона розірвала шлюб 01 квітня 2021 року рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва їх шлюб було розірвано та на її користь з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей Склонного Матвія та [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідач припинив піклуватися про дітей, а саме не приділяє належної уваги вихованню, здоров`ю та розвитку малолітніх дітей, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, має психічні вади, має судимість, він самоусунувся від піклування над дітьми, не сприяє їх духовному та інтелектуальному розвитку, вихованням дітей не займається, не виконує своїх батьківських обов`язків і таким чином ухиляється від них. Посилаючись на викладене, а також на те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачка просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі документами. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Третя особа орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про причини неявки свого представника в дане судове засідання не повідомила, надавала до суду заяву про проведення розгляду справи, що було призначене на 04 березня 2024 року без участі їх представника. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2017 року, який відповідно до копії рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 01 квітня 2021 року у справі № 489/329/21, провадження № 2/489/1043/21 розірвано, крім того вказаним рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14-15). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є дітьми позивачки і відповідача та у теперішній час проживають з позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 лютого 2018 року та серії [NUMBER] від 29 січня 2019 року (а.с. 16, 23) та копіями довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21 липня 2022 року № 3003-5001900944 та № 3003-5001900888 (а.с. 20, 27). З відповіді на адвокатський запит № 35-а від 15 вересня 2023 року Дошкільного навчального закладу (ясла-садочок) № 812 Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є вихованцями дошкільного навчального закладу та відвідують групи № [NUMBER] та № 7, батько дітей [PERSON] жодного разу не супроводжував до дошкільного навчального закладу своїх дітей, розвитком дітей цікавиться мати [PERSON] , відвідує всі свята та батьківські зустрічі, активно приймає участь в заходах, які проходять в групі та садочку (а.с. 22, 28). Листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 25 вересня 2023 року № 1254, на адвокатський запит № 34-а від 15 вересня 2023 року, повідомлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , декларація укладена в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району з лікарем/педіатром [PERSON] . Діти на диспансерному обліку не перебувають. На прийом приходять в супроводі матері [PERSON] , яка виконує всі рекомендації лікаря. Батько дітей лікаря/педіатра не відвідував (а.с. 30). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 70398 від 19 вересня 2023 року Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві, [PERSON] станом на 31 серпня 2023 року за виконавчим листом № 2/489/1043/21 виданим Ленінським районним судом міста Миколаєва має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 18984 грн. 24 коп. (а.с. 32). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу\~України (далі СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164\~Сімейного Кодексу\~України передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав, серед яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до висновку Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, на яку покладенні повноваження органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав №102-1380 від 22 березня 2024 року орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 89-93). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дітей, і єдиним способом захисту прав та інтересів останніх є позбавлення батьківських прав щодо них. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 1073 грн. 60 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією до платіжної інструкції (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved