Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, яку згодом уточнила, про встановлення факту проживання однією сім?єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна. В позові зазначила, що позивач та [PERSON] проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 1996 року по 23 січня 2018 року. За час спільного проживання сторони придбали земельну ділянку, житловий будинок та транспортний засіб. Позивач вважає зазначене майно таким, що належить їй на праві спільної сумісної та просить визнати за нею частину житлового будинку та транспортного засобу. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили її задовольнити. Позивачем надано пояснення щодо позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити в його задоволенні, пославшись на відзив. Третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Маркарова Вікторія Юріївна подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові, речові та електроні докази, а також висновки експертів. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю, до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. З копії актового запису про розірвання шлюбу № 29 від 21 січня 1997 року, серії [NUMBER] вбачається, [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] [INFO] . Свідок [PERSON] - невістка позивача, суду пояснила, що з червня 2004 року знала позивача та її померлого цивільного чоловіка - [PERSON] , її дитини сприймала померлого, як дідуся, нікого іншого не знала. Позивач та [PERSON] проживали разом в [ADDRESS] . Свідок [PERSON] та син позивача зустрічалися з 2004 року, почали проживати разом з 2005 року та одружилися у 2007 році, так з 2004 року вона знала позивача та померлого як подружжя. З розмов зі своїм чоловіком вона знає, що позивач та [PERSON] проживали разом як чоловік та жінка давно, до реєстрації шлюбу. Її спільна дитина з сином позивача, 2008 року народження, сприймала померлого [PERSON] як свого дідуся. Свідок [PERSON] почав проживати в м. Підгороднє 15 років тому, позивач та [PERSON] бли його сусідами. З позивачем та померлим [PERSON] знайомий більше 30 років, вони працювали на одному підприємстві. Приїжджав до позивача та [PERSON] у гості в [ADDRESS] до самої смерті [PERSON] . Сприймав їх як подружжя, вони його добрі друзі. Пояснив, що позичав їм ( [PERSON] та [PERSON] ) гроші на будівництво будинку у 1998 році, вони обидва працювали, [PERSON] - начальником, [PERSON] - зварювальницею. За 2 роки вони віддали йому всю суму боргу, борг віддавали вдвох. Діти [PERSON] не відвідували його за життя та перед смертю також. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в [ADDRESS] , є сусідкою позивача та померлого [PERSON] . Їй відомо, що позивач разом з померлим [PERSON] купили у 1998 році старий будинок, потім побудували новий та проживали в ньому до смерті [PERSON] як чоловік та жінка. Вона бачила їх завжди разом. Іноді бачила дітей [PERSON] , молодшого - нечасто, старшого - частіше, коли вони приїжджали відвідати батька до будинку, де разом проживали позивач та [PERSON] . З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровскго району Дніпропетровської області, встановлено, що 23 січня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 37). Так судом встановлено, що з 2004 року по 23 січня 2018 рік [PERSON] проживала разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , що підтверджується показами свідків та іншими матеріалами спрваи. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Копією договору купівлі продажу земельною ділянки від 04 червня 1998 року серії [NUMBER] (а.с. 22) та копією державного акту на землю серії ДП № 034671, підтверджується, що власником зазначеного майна є [PERSON] (а.с. 31). На вищезазначеній земельній ділянці позивач з [PERSON] побудували будинок за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія акту державної технічної комісії по прийманню в експлуатацію індивідуального житлового будинку, господарських та побутових споруд, з якого вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , було розпочато будівництво з 2002 року та закінчено в 2004 році (а.с. 36). Згідно копії свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 05.10.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ №604417 від 05.10.2004 року, даний будинок загальною площею 74, 3 кв.м. а житловою площею 36, 2 кв.м. належить [PERSON] (а.с. 32, 35) Додаткова угода №1 до договору №13628 від 29.07.2000 року про користування електричною енергією було укладено [PERSON] та зазначено свою адресу проживання [ADDRESS] .(а.с. 77) Разом з тим, під час спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль марки Daewoo, моделі Lanos TF69Y, реєстраційний номер [NUMBER] , 2007 року випуску, який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] .(а.с. 33) Судом, під час розгляду справи, було витребувано у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Маркарова Вікторія Юріївна копії спадкової справи № 17/2022 після смерті померлого [INFO] [PERSON] , з матеріалів якої вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що за спадщиною після померлого [PERSON] звернувся також його син [PERSON] , що підтверджується копією заяви останього про прийняття спадщини за законом Довідкою, виданою Центром адмінінстративних послуг Підгородненської міської ради, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однієєю адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України). Визначаючи розмір часток сторін на спірну квартиру суд виходить з наступного. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, визначаючи частку у спірному сумісному майні подружжя в порядку його поділу, суд виходить з рівності їх часток, та дорівнюють по половині кожному. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім?єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved