Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

1. 31 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям житлового будинку [ADDRESS] він регулярно надає послуги з водопостачання та водовідведення. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку мешкають відповідачі, які не оплачують ці послуги, у результаті чого за період від 01.05.2017 по 31.03.2024 утворилася заборгованість в сумі 26 011,33 грн. У добровільному порядку відповідачі заборгованість не погашають, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом (з урахування уточненої позовної заяви, поданої 08.04.2024) про стягнення з них вказаної заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних збитків у солідарному порядку загальною сумою 29\~573,55 грн (а.с.а.с. 1 3). 2. 2 квітня 2024 року відповідачі подали до суду відзив на позов, у якому, серед іншого, зазначили, що [PERSON] від 17.07.2010 постійно разом з чоловіком мешкає за іншою адресою ( [ADDRESS] ), отже підстав для нарахування їй заборгованості за адресою її реєстрації позивач не мав. Крім того, з початком військової агресії російської федерації проти України [PERSON] з дитиною виїхала за кордон. Разом з відзивом на позов відповідачі звернулися до суду із заявою про застосування до спірних правовідносин позовної давності (а.с.а.с. 28 31, 55 57). 3. 10 квітня 2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що [PERSON] не повідомляла у спосіб, визначений законодавством, про зміну місця проживання, отже підстав для перерахунку заборгованості він не мав. Після того, як [PERSON] повідомила позивача про виїзд за кордон, позивач відповідно перерахував утворену заборгованість, звернувшись із заявою про уточнення позовних вимог. Крім того, позивач зазначив, що позовна давність не підлягає застосуванню до спірних правовідносин в силу пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК) (а.с.а.с. 59 62). 4. Представниця позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що мешканцям житлового будинку [ADDRESS] він регулярно надає послуги з водопостачання та водовідведення. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку мешкають відповідачі, які не оплачують ці послуги, у результаті чого за період від 01.05.2017 по 31.03.2024 утворилася заборгованість в сумі 26 011,33 грн. У добровільному порядку відповідачі заборгованість не погашають. [PERSON] не повідомляла у спосіб, визначений законодавством, про зміну місця проживання, отже підстав для перерахунку заборгованості він не мав. Після того, як [PERSON] повідомила позивача про виїзд за кордон, позивач відповідно перерахував утворену заборгованість, звернувшись із заявою про уточнення позовних вимог. Крім того, позивач зазначив, що позовна давність не підлягає застосуванню до спірних правовідносин в силу пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. 5. Відповідачі до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином. 6. Заслухавши пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі (а.с.а.с. 4, 21, 22). 8. Позивач регулярно надає відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, проте останні плату за користування вказаними послугами вносять неналежно, у зв`язку з чим за період від 01.05.2017 по 31.03.2024 утворилася заборгованість в сумі 26 011,33 грн, розрахована відповідно до встановлених тарифів (а.с.а.с. 5, 6, 8 10, 12, 13). 9. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. 10. Згідно з пунктом 2 статті 5 Закону №2189-VIII комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 11. За правилами, встановленими пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. 12. Частиною 1 статті 9 Закону №2189-VIII визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 13. Аналогічні положення містились у статтях 2, 5, 7, 9 Закону України від 24.06.2004 №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги». 14. За приписами статті 22 Закону України від 10.01.2002 №2918-ІІІ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. 15. Відповідно до статті 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 16. Згідно зі статтею 541 ЦК солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. 17. Відтак, ураховуючи той факт, що відповідачі порушують зобов`язання з оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення, і таке зобов`язання є неподільним, суд вважає вимоги позивача про стягнення з них заборгованості у солідарному порядку такими, що підлягають задоволенню. 18. Розв`язуючи позов у частині стягнення трьох процентів річних та відшкодування інфляційних втрат, суд виходить з такого. 19. За правилами, встановленими частиною 2 статті 625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. 20. Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір процентів за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідачів трьох процентів річних та інфляційних втрат станом на 31.01.2022 обґрунтована й підлягає задоволенню. 21. Три проценти річних за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 393,79 грн, а інфляційні втрати 3 168,43 грн, відповідно до докладного розрахунку, доданого позивачем до уточненої позовної заяви. 22. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов у частині стягнення з відповідачів трьох процентів річних та відшкодування інфляційних втрат також задовольнити. 23. Суд критично ставиться до доводу відповідачки щодо її постійного проживання від 17.07.2010 за іншою адресою, оскільки вона не надала суду належних та допустимих доказів повідомлення позивача про зміну місця проживання та припинення нарахування заборгованості. 24. Законних підстав для застосування до спірних правовідносин позовної давності суд також не вбачає, оскільки згідно з доданими до позовних заяв докладних розрахунків заборгованості позовна давність постійно переривалася через вчинення відповідачами дій з часткової оплати наданих позивачем послуг (частина 1 статті 264 ЦК). 25. Що стосується періоду від 30.03.2020 по 31.03.2024, то до цих правовідносин позовна давність не застосовується в силу закону, оскільки у цей період діяли правила, встановлені пунктом пункти 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, і продовжують діяти правила, визначені пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. 26. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) з відповідачів на користь позивача у рівних частках також підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат у сумі 3 028,00 грн (по 1 514,00 грн з кожного) (а.с. 16). 27.

Outcome: approved