Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

АТ «Сенс Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.09.2017 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 500616443 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк надав позичальнику кредит, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Вказує, що АТ «Альфа Банк» свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі. Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 43410,69 грн. 12 серпня 2023 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що 30 листопада 2022 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість у розмірі 43410,69 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2017 року [PERSON] підписала оферту АТ «Альфа Банк» на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомлена зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, ознайомилася з умовами укладення договору, графіками платежів з повернення та сплати відсотків за користування кредитом, отримала примірник договору та всіх додатків до нього, погоджується з викладеним та зобов`язується виконувати умови договору (а.с. 5-8). 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року (а. с. 50-53). Як вказує позивач у позовній заяві, відповідачем були порушенні умови договору і станом на 22.01.2023 року згідно наданого розрахунку за нею рахується заборгованість у розмірі 43410,69 грн. (а.с. 15). Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Як вбачається з довідок АТ «Сенс Банк» від 04.12.2023 року, що позичальник [PERSON] станом на 04.12.2023 року заборгованості перед банком за кредитним договором № 500616443 від 11.09.2017 не має. Кредитний договір закрито 14.05.2024 року. Також, [PERSON] немає заборгованості за договором № 650257791 від 08.09.2017 року. Поточний рахунок № [NUMBER] закрито (а.с. ). Тобто, позичальником здійснено повне погашення заборгованості до початку розгляду справи, а тому станом на час розгляду справи відсутній предмет спору. Отже, сплативши на рахунок АТ «Сенс Банк» суму заборгованості за кредитним договором, відповідач виконала зобов`язання перед позивачем зі сплати заборгованості за кредитним договором. Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed