Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Представник позивача\~ТзОВ «Фінансова\~компанія «Ріальто» Руденко К. В. звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що між «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «МОNЕТКА») та [PERSON] було укладено договір № 230703-63053-1 від 03 липня 2023 року. Відповідно до укладеного між сторонами договору відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 150 днів (до 30 листопада 2023 року), шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану в АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування та був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. У позовній заяві наведений опис детальної хронології оформлення позик, у тому числі на умовах фінансового кредиту, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Після проходження всіх необхідних кроків та ознайомлення з примірником Договору клієнту пропонується два варіанти: 1) погодитися з умовами надання кредиту або 2) відмовитися від умов надання кредиту. Якщо клієнт обрав перший варіант, то далі йому буде запропоновано ввести код підтвердження згоди з умовами кредитного договору (у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який спрямовується системою на телефон клієнта у вигляді СМС -повідомлення. Одноразовий ідентифікатор 234951 направлений відповідачу 03 липня 2023 року шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер\~ [NUMBER] \~, який вказувався при реєстрації. Повідомлення на вищевказаний номер телефону відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 03 липня 2023 року о 19:52:29 год. Позивач вказує, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором був надісланий та доставлений відповідачу в рамках договірної співпраці Первісного кредитора з ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШЕНС», яка є замовником послуг масової розсилки смс-повідомлень у ТОВ «Мобізон» (веб-сайт https://mobizon.ua). Кредитний договір підписаний відповідачем 03 липня 2023 року о 19:52:50 год шляхом введення одноразового ідентифікатора 234951 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 03 липня 2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану в АТ «КБ «Приватбанк», що підтверджується чеком. Отже, між сторонами було укладено Кредитний договір у електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору зі всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. В порушення умов Кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконала, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, яка станом на 26 березня 2024 року становить 31\~250,00 гривень, яка складається з: 5000 гривень заборгованість за кредитом; 26\~250,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентам відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 03 липня 2023 року по 30 листопада 2023 року (включно); а також судові витрати у розмірі 2481 гривень судового збору та 9000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 10 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що копію ухвали про відкриття провадженя відповідачу надіслано засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. 15 квітня 2024 року від представника відповідача адвоката Цокало Т. М. до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Наведене свідчить, що відповідач належним чином ознайомлена з вимогами позову, однак правом на відзив не скористалась. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність процесуальних підстав для ухвалення рішення в цій справі без участі сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 липня 2023 року між «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «МОNЕТКА») та [PERSON] було укладено договір № 230703-63053-1 (далі Кредитний договір, Договір), відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 150 днів, шляхом переказу на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану в АТ «КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Згідно з п. 1.4 Договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», які розміщені та сайті monetka.ua, rialto.com.ua. На підтвердження укладення договору № 230703-63053-1 від 03 липня 2023 року позивачем відображено послідовність укладення даного договору, з якої слідує, що 03 липня 2023 року відповідачем введено дані по заяві, які автоматично перевірені та здійснено перевірку позичальника за даними БКІ та його скринінгову оцінку. 03 липня 2023 року створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника, якому направлено sms-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору. 03 липня 2023 року позичальник підписав одноразовим ідентифікатором та відправів кредитору електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт). В подальшому друкована форма укладеного Кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника та кредитні кошти перераховано на картку позичальника. Факт перерахування ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» грошових коштів в розмірі 5000 гривень на картку відповідача на умовах фінансового кредиту за Договором підтверджується чеком № 606152827 від 03 липня 2021 року. Сума загального озміру кредиту та загальних витрат за Кредитним договором зазначена в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.5 Кредитного договору). З дослідженого судом Додатку № 1 до Кредитного договору Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, установлено, що загальна вартість кредиту складає 31\~250,00 гривень, з яких 5\~000 гривень тіло кредиту та 26\~250,00 гривень проценти за користуання кредитом за період дії Кредитного договору 150 днів. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський\~договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за Кредитним договором станом на станом на 26 березня 2024 року становить 31\~250,00 гривень, з яких: 5000 гривень заборгованість за кредитом; 26\~250,00 гривень прострочена заборгованість по несплаченим процентам. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи, що відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за укладеними Кредитним договором, а тому зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 31\~250,00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджений відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та ФОП [PERSON] ; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2412, видане Радою адвокатів Полтавської області 23.10.2018; копію довіреності, видану ТОВ «ФК» Ріальто» адвокату Руденку К.В. на представництво інтересів у судах; копію платіжного доручення № 1100 від 12 січня 2024 року на суму 180\~000 гривень; копію акту приймання передачі наданих послуг від 10 січня 2024 року № 203 до договору про надання юридичних послуг № 02/06/2022 від 02 червня 2022 року, відповідно до якого оплата за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою становить 8000 гривень, складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] складає 1000 гривень, тобто розмір гонорару адвоката становить 9000 гривень. Ураховуючи досліджені матеріали справи, беручи до уваги заяву представника відповідача про співмірність витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 гривень є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами адвоката у цій справі. Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача не зазначено кількості затраченого часу, об`єктивно необхідного для вчинення певного виду правової допомоги, зокрема для складання позовної заяви про стягнення боргу. Дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною, типовою та не потребує особливих затрат часу на її складання. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved