Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

08.04.2024р. [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 04.08.2018р. у Врадіївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 27. У позовній заяві позивачка також просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позов обґрунтований тим, що спільне життя з відповідачем не склалося оскільки почуття давно зникли, та між сторонами виникали постійні сварки, через що відповідачка постійно знаходиться у поганому емоційному стані, пригнічена, що негативно впливає на дітей. Сторони проживали разом до початку лютого 2023р. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання не можливе. Також позивачка вказує, що сторони від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 21.02.2023р., спору про місце проживання яких у сторін немає. Позивачка в судове засідання 20.05.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Водночас 20.05.2024р. звернулася на адресу суд із заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, наполягає на їх задоволенні, терміну на примирення просить не надавати, так як сторони більше року не проживають разом та не підтримують шлюбні відносини. Відповідач в судове засідання 20.05.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, з заявами на адресу суду не звертався. Представниця відповідача [PERSON] - адвокатка Сорочан А.В. в судове засідання 20.05.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 17.05.2024р. звернулася на адресу суду із заявою, в якій просила розглядати справу у відсутність відповідача який відповідно до контракту перебуває у відрядженні за кордоном, та його представниці - [PERSON] , яка бере участь у розгляді іншої справи № 159/6978/23 у Волинському апеляційному суді. У цій же заяві вказує, що вони не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять постановити рішення у зв`язку з визнанням позову. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2018р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.08.2018р. Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08.03.2023р., актовий запис про народження № 26) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17.04.2019р., актовий запис № 78). Фактично сторони припинили шлюбні відносини з лютого 2023р., подальше примирення неможливе. Строк на примирення сторони просять не надавати. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Водночас, оскільки в позові органом, який зареєстрував шлюб вказано, - Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, хоча шлюб був зареєстрований Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, а тому в цій частині позов є безпідставний та необґрунтований та не підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивачки про залишення їй дошлюбного прізвища суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, після розірвання шлюбу, позивачка має право безперешкодно іменуватися прізвищем зміненим у зв`язку з реєстрацією шлюбу або відновити своє дошлюбне прізвище, а оскільки матеріали справи не містять доказів щодо здійснення відповідачем перешкод позивачці в реалізації цього права, тобто існування спору, а відтак вимога в цій частині не підлягає задоволенню як безпідставна та необґрунтована. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи приписи ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, а тому позивачці підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп., а також з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: partial