Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. До Суворовського районного суду міста Одеси звернулася [PERSON] з позовом до державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ласурія Яни Юріївни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийняту державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ласурія Я.Ю. 24.08.2023 року у спадковій справі №303Б/2022. Обґрунтовано позовні вимоги тим, що [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , яка померла [INFO] , та є рідною сестрою позивачки. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з 1/2 частини земельної ділянки під № [NUMBER] , [NUMBER] , масив 3, [NUMBER] , кадастровий номер 5121285700:00:001:0383, яка розташована на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської області, що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2019 року, у зв`язку із чим [PERSON] звернулась до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини, де державним нотаріусом Ласурія Я.Ю. було заведено спадкову справу №303Б/2022. 24.08.2023 року державним нотаріусом Ласурія Я.Ю. прийнято постанову, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки під № [NUMBER] , [NUMBER] , масив 3, [NUMBER] , кадастровий номер 5121285700:00:001:0383, яка розташована на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської області. В обґрунтування відмови у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у вказаній постанові, державний нотаріус [PERSON] послалася на наявність підстав для закликання осіб, які звернулися із заявами про прийняття спадщини. Однак, матеріали спадкової справи № 303Б/2022 року не містять заяв інших спадкоємців. Позивач зазначає, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, прийнята 24.08.2023 року державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ласурія Я.Ю., порушує права позивача як спадкоємця, а тому підлягає скасуванню. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2023 року витребувано у Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2024 року, залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі Ласурії Яни Юріївни про скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання 16.05.2024 року позивач не з`явилася, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ласурія Яна Юріївна у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином через оголошення\~на офіційному\~веб-сайті\~судової влади\~України,в порядку статей 128, 130 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , уродженка с.Котовка Березівського району Одеської області, що народилася [INFO] . Це підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30 травня 2022 року, Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Червоноволодимирівською сільською радою 23.01.1950 року, підтверджується що [PERSON] , уродженка с.Котовка Березівського району Одеської області народилася [INFO] . Батьками зазначено: батько « [PERSON] », мати [PERSON] . Записом №52, здійсненим Березівським райбюро ЗАЦС 14.05.1967 року, підтверджується укладення шлюбу та зміна прізвища на Арапатій. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 27.12.2022 року, [PERSON] , уродженка с. Котовка Березівського району Одеської області народилася [INFO] . Батьками зазначено: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 02.02.2017 року, [PERSON] 06.10.1973 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] [INFO] , станом на 24.08.2023 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] [INFO] , станом на 24.08.2023 року, підтверджується, що вони мають одних батьків [PERSON] та [PERSON] . На підставі вказаних документів судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою та спадкоємицею за законом другої черги, після смерті [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 24.082023 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , має дітей [PERSON] (доньку) [INFO] , та [PERSON] (сина) [INFO] . З матеріалів\~спадкової справи,\~які надійшли\~до суду\~на виконання\~ухвали Суворовського\~районного суду\~м.Одеси від 16 листопада 2023 року вбачається,\~що Суворовською державною нотаріальною конторою у місті Одесі 12.10.2022 року заведено спадкову справу №303Б/2022, після смерті [INFO] [PERSON] , витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №70302953. Із заявою про прийняття спадщини 12.10.2022 року звернулася лише [PERSON] , вхідний № 3058/02-14. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не звернулися. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] , складається з 1/2 частини земельної ділянки під № [NUMBER] , [NUMBER] , масив 3, 4, кадастровий номер 5121285700:00:001:0383, яка розташована на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2019 року, номер в реєстрі 1801 вбачається, що земельну ділянку під № [NUMBER] , [NUMBER] , масив 3, [NUMBER] , кадастровий номер 5121285700:00:001:0383, яка розташована на території Червоноволодимирівської сільської ради Березівського району Одеської області, [PERSON] , [PERSON] успадкували у рівних частках після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Листом державного нотаріуса Ласурія Я.Ю. №2378/02-14 від 20.10.2022 року позивача було повідомлено про необхідність з`явитись до Суворовської державної\~нотаріальної контори\~у місті\~Одесі для\~отримання свідоцтва\~про право\~на спадщину. Розглянувши заяву [PERSON] про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ласурія Я.Ю. прийняла 24.08.2023 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З оскаржуваної постанови від 24.08.2023 року державного нотаріуса Ласурія Я.Ю. Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі, вбачається, що на підставі Глави 10 розділу 4 п. пп. 4.1 та 4.2 гл. 10 ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, державним нотаріусом було перевірено наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтв. Перевіркою було виявлено існування спадкоємців першої черги, а саме двох дітей померлої - [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , які є громадянами Російської Федерації та ними у встановлений строк було подано заяви про прийняття спадщини за останнім місцем проживання, на території Російської Федерації. Надаючи правову оцінку підсудності даної справи Суворовському районному суду м.Одеси, суд виходить із того, що у даному випадку між сторонами виник спір щодо оскарження дій приватного нотаріуса при відмові вчинити нотаріальну дію, а не з приводу нерухомого майна, у зв`язку з чим правила виключної підсудності у даній справі не діють. Норми\~Цивільного процесуального\~Кодексу та\~Закон України «Про нотаріат»\~не містять жодних спеціальних норм стосовно визначення територіальної підступності справ щодо оскарження відмови нотаріуса у вчинення нотаріальних дій. У зв`язку з чим, судом застосовуються правила ч.1\~ст. 27 ЦПК України\~щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, тобто правила загальної територіальної підсудності. Дослідивши матеріали спадкової справи, суд вважає встановленою обставину щодо відсутності звернень [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі, або будь-якої іншої нотаріальної контори в Україні, з питання прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1, 2 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першою, другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За правилом частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України). За умови наявності у спадкових відносинах іноземного елемента застосовується норми Закону України "Про міжнародне приватне право". Іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо). Тобто, за наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення Закону України "Про міжнародне приватне право" Відповідно до статті 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України, тобто спадкування нерухомого майна здійснюється за матеріальним правом держави, на території якого це майно знаходиться. При розгляді даної справи суд вважає за необхідне застосувати висновки щодо застосування норми права, зазначені у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року за результатами розгляду справи № 398/1796/20: спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні; Подання заяви про прийняття спадщини за законодавством російської федерації не звільняє спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено статтею 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" та статтею 1269 ЦК України; Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Спадкування права на нерухоме майно, розташованого за межами України, не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для успадкування іншої частини права не нерухоме майно, розташованого на території України, оскільки як міжнародним, так і національним законодавством задекларована незалежність та самостійність відповідних спадкових процесів. Обставини прийняття спадщини за кордоном можуть лише підтверджувати обізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця. Згідно частини1, 2 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. При зазначених обставинах суд приходить до висновку, що нотаріус має можливість визначити коло спадкоємців після смерті [PERSON] , оскільки прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В постанові від 30 червня 2021 року у справі № 761/40184/16-ц (провадження № 61-5802св19) Верховний Суд сформулював такі правові висновки. Законодавець передбачає можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, нотаріальних актів до суду (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).\~У такому разі позовні вимоги можуть бути пред`явлені безпосередньо до нотаріуса. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) зазначено, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може привести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб. У порядку цивільного судочинства розглядаються вимоги про оскарження дій нотаріуса лише у разі відсутності спору про право між учасниками цивільних правовідносин. В\~постановах Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) та від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18 (провадження №\~61-15155св20) зазначено, що\~тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, а постанову державного нотаріуса Ласурія Я.Ю. Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі від 24.08.2023 року такою, що підлягає скасуванню.

Outcome: approved