Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Турчин Ю.І. подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову представник позивачки покликається на те, що з жовтня 2014 [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . На підставі рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2017 шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що [PERSON] безвідповідально ставився до сім`ї, вживав алкогольні напої, був агресивний та зраджував позивачці у подружній вірності. Від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] своїх обов`язків як батько не виконував та не виконує. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Крім цього, позивачка змінила прізвище дитини [PERSON] на [PERSON] . 14 жовтня 2023 позивачка уклала шлюб з [PERSON] , з яким спільно проживає та з яким пов`язана спільним побутом, спільно виховують її дочку [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Відповідач не проявляє щодо своєї дочки батьківської турботи, не піклується про її здоров`я, фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги. Крім цього, [PERSON] засуджений вироком Стрийського міськрайониого суду Львівської області від 11.04.2023 за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З 06.07.2023 [PERSON] відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», що свідчить про те, що останній є суспільно небезпечним та веде аморальний спосіб життя. Участь у вихованні дитини бере тільки позивачка. Відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Таке його ставлення до дочки є свідченням його байдужості до подальшої долі останньої. Більше того, сам не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] , про що свідчить його заява від 13.11.2023. Відтак, представник позивачки просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Представник позивачки - адвокат Турчин Ю.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала покликаючись на викладені у позові обставини, суду пояснила, що відповідач відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», взагалі не цікавиться дочкою, не надає жодної допомоги на її утримання, тому просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Суду пояснив, що не цікавиться дитиною, бо немає можливості. Вважає, що так буде краще для дочки. Представник третьої особи у судовому засіданні просила позов задовольнити, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо доньки - [PERSON] . Заяви та клопотання учасників справи. 12.02.2024 представником позивачки- адвокатом Турчин Ю.І. подано до суду клопотання про участь відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Процесуальні дії у справі. 20.12.2023 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою від 25.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 13.03.2024, 15.03.2024 задоволено клопотання представника позивача - адвоката Турчин Ю.І. про участь відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 14.03.2024 призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до паспорта громадянина України, документ № [NUMBER] , виданий 13.11.2023, [PERSON] [INFO] , народилася у м.Стрий Львівської області. Згідно з витягу з реєстру Стрийської територіальної громади номер витягу 2023/009565584 від 22.11.2023, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] 14.10.2023 уклали шлюб, зареєстрований Стрийським віддлом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №169. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, виданим 14.10.2023 серія [NUMBER] . Відповідно до паспорта громадянина України, документ № [NUMBER] , виданий 26.09.2019, [PERSON] [INFO] , народився у м.Стрий Львівської області. Згідно витягу з реєстру Стрийської територіальної громади номер витягу 2022/000225666 від 03.08.2022, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.02.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.2020, виданого повторно Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] народилася [INFO] . Батьки - [PERSON] та [PERSON] . Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № витягу 00040071781 від 13.06.2023, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно запису № 1 зміна прізвища дитини її батьками відповідно до статті 148 СКУ від 07.10.2020 Нарушева змінено на [PERSON] . Як вбачається з витягу № 969 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки ЦПМСД м. Стрий від 01.12.2023, [PERSON] [INFO] , на «Д» обліку з приводу хронічних захворювань у сімейного лікаря не знаходиться. Згідно довідки ЦПМСД м. Стрий від 20.11.2023, [PERSON] [INFO] практично здорова та знаходиться під спостереженням у сімейного лікаря, при потребі з дитиною до лікаря звертається мама. Відповідно до характеристики наданої Стрийською гімназією імені І.Баранича від 04.12.2023 № 301, [PERSON] [INFO] є ученицею 3 класу гімназії з 01.09.2021. Вихованням дитини займається мати, цікавиться навчанням доньки, відвідує батьківські збори, забезпечує усім необхідним для школи. Дівчина зарекомендувала себе як здібна, розумна дитина, має високі досягнення у навчанні. Як вбачається з довідки ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» від 31.10.2023, [PERSON] , [INFO] засуджений 11.04.2023 Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.3 ст.307, ч.1 ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» з 06.07.2023. Відповідно до заяви №12/Н від 13.11.2023, посвідченої ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Згідно заяви від 08.12.2023 [PERSON] , [INFO] до служби у справах дітей Виконавчого комітету Стрийської міської ради про надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неї. Згідно заяви від 11.12.2023 [PERSON] до служби у справах дітей Виконавчого комітету Стрийської міської ради про надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конвенції про права дитини. Так, за приписами статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Норма статті 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункти 48, 49, 51 Рішення). Суд бере до уваги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами сторони позивачки, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідач тривалий час не спілкується зі своєю дочкою, не проявляє щодо неї батьківської турботи, не надає кошти на її утримання. Як вбачається з довідки ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», [PERSON] засуджений вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2023 за ч.3 ст.307, ч.1 ст. 69 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» з 06.07.2023. Крім того, відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , про що свідчить його заява від 13.11.2023 та пояснення у судовому засіданні. Така бездіяльність відповідача, на переконання суду, свідчить про ухилення та небажання виконувати ним своїх обов`язків по вихованню доньки. Суд зауважує про відсутність доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що, в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідач бажає виправити свою поведінку в інтересах дитини. Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд також при прийнятті рішення по справі враховує Висновок органу опіки та піклування, відповідно до якого, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вказаний висновок не визнається судом таким, що є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини. Враховуючи вищенаведене, суд доходить переконання, що у своїй сукупності поведінка відповідача свідчить про свідоме невиконання своїх обов`язків як батька, тому позов підлягає до задоволення. На підставі статей 150, 155, 164, 165, 166, 180 СК України та

Outcome: approved