Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

08 грудня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що не прийняла спадщину. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина Спадкоємцями є її діти - [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини входить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач зареєстрована у даній квартирі, проте фактично не проживає у ній більше 10 років. Заяв про прийняття спадщини або відмову у її прийнятті відповідач нотаріусу не подавала. Оскільки відповідач проживає на території російської федерації, нею 15 серпня 2023 року було написано заяву про відмову від спадщини, яка посвідчена нотаріусом Курського міського нотаріального округу Курської області Горіною О.А., однак через відсутність поштового сполучення між Україною та росією, відповідачем вказана заява була направлена знайомій до Республіки Польщі, проте конверт повернувся відповідачу з відміткою московського аеропорту "немає обміну". Тобто, фактично відповідач відмовилася від прийняття спадщини, але юридично цей факт підтвердити наразі неможливо, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що не прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 грудня 2023 року цивільну справу № 753/22615/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 12 грудня 2023 року. 22 грудня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 07 лютого 2024 року на 11:30 год. 31 січня 2024 року до суду від представника позивача - адвоката Корчинської Л.В. надійшло клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, інформації про перетин державного кордону України [PERSON] в період з січня 2018 року по теперішній час. Ухвалою суду від 07 лютого 2024 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації про перетин громадянкою російської федерації [PERSON] . Підготовче засідання було відкладено на 13 березня 2024 року на 15:00 год. 14 лютого 2024 року до суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист, у якому було зазначено про те, що для забезпечення виконання вищезгаданої ухвали, необхідно надати відомості про прізвище та ім`я запитуваної особи латинськими літерами. 22 лютого 2024 року до суду від представника позивача - адвоката Корчинської Л.В. надійшло клопотання, у якому вона просила суд направити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію із зазначенням прізвища та ім`я відповідачки - [PERSON] . Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року було задоволено вищезазначене клопотання представника позивача. 01 березня 2024 року до суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація стосовно перетину кордону України громадянкою [PERSON] , з якої вбачається, що остання 09 липня 2018 року виїхала з території України через пункт пропуску "Гоптівка". Ухвалою суду від 13 березня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Корчинської Л.В. про витребування від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В. належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Підготовче засідання було відкладено на 10 квітня 2024 року на 12:30 год. 21 березня 2024 року до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В., на виконання вимог ухвали суду від 13 березня 2024 року, надійшла належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 травня 2024 року на 11:00 год. Окрім того, даною ухвалю суду було задоволено клопотання представника позивача про витребування від Дарницького відділу реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) завірену належним чином копію актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні 13 травня 2024 року представником позивача було заявлено клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, а саме: копії паспорту громадянки рф [PERSON] , копію закордонного паспорту громадянки рф [PERSON] , копію заяви [PERSON] про відмову від спадщини, яка була подана на ім`я нотаріуса Кучерук Н.В. , копію поштового конверта. Судове засідання у справі було відкладено на 23 травня 2024 року на 14:30 год. 13 травня 2024 року до суду від Голосіївської відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшла копія актового запису про народження [PERSON] . У судове засідання призначене на 23 травня 2024 року з`явилася представник позивача - адвокат Корчинська Л.В., яка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася, представником позивача було повідомлено суду, що остання є громадянкою рф та постійно проживає на території росії, про розгляд справи знає. Судом здійснювалися виклики відповідачки до суду в порядку передбаченому ЦПК України, а саме - повістки про виклик до суду надсилалися їй на адресу місця реєстрації, окрім того, на офіційному веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва розміщувалися електронні оголошення про виклик [PERSON] до суду. Однак до суду [PERSON] , з об`єктивних причин не з`явилася, відзив, або письмові пояснення стосовно обставин справи на електронну пошту суду не надходили. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у справі матеріалів. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши зібрані у справі докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис 641 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, на належне їй майно, зокрема, квартиру [ADDRESS] , право власності на яку за [PERSON] було зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 21 листопада 2002 року, серія [NUMBER] (а.с.21). Відповідно до довідки про склад спадкоємців від 24 жовтня 2023 року № 88/02-14, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В., вбачається, що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , спадкоємцем, який прийняв спадщину подавши відповідну заяву нотаріусу, в установлені законом строки для прийняття спадщини, є її син [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дочка померлої - [PERSON] , [INFO] , заяви про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після померлої матері нотаріусу не подавала. За даними Витягу з реєстру територіальної громади м. Києва вона є зареєстрованою на час відкриття спадщини за одною адресою з померлою матір`ю, а саме: [ADDRESS] . Матеріали спадкової справи № 23/2023 до майна померлої [PERSON] , які надійшли на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва містять відомості про те, що [PERSON] з 24 листопада 1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.90-91). Відповідно інформації, яка міститься у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 15 жовтня 2002 року (а.с.92-93). Матеріали спадкової справи містять нотаріально завірену заяву [PERSON] (колишнього чоловіка померлої), у якій зазначено, що [PERSON] не претендує на 1/2 частку в праві приватної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що квартира є особистою приватною власністю [PERSON] (а.с.95). Таким чином вбачається, що спадкоємцями за майном померлої [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьками є [PERSON] , та [PERSON] (а.с.89, зворот). Відповідно до копії запису акта про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що її батьками є [PERSON] , та [PERSON] (а.с.135). Отже, відповідач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] (спадкодавця). Представником позивача було зазначено, що [PERSON] є громадянкою російської федерації та проживає на території росії, нею була здійснена спроба надсилання ім`я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В. нотаріально завіреної копії заяви про відмову від спадщини, однак у зв`язку із військовою агресією росії, поштове сполучення між Україною та росією не здійснюється, вищевказану заяву 16 серпня 2023 року відповідач направила поштою на ім`я своєї знайомої в Республіку Польща. Звідти її знайома мала надіслати лист в Україну нотаріусу Кучерук Н.В . Але зазначене поштове відправлення повернулося відповідачу з відміткою московського аеропорту «Внуково», причина повернення - «немає обміну». Із долученої до позовної заяви копії паспорту відповідача вбачається, що [PERSON] є громадянкою РФ. Матеріали справи містять копію заяви [PERSON] подану на ім`я приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В., та яка засвідчена нотаріусом Курського міського нотаріального округу Курської області Горіною О.А., зі змісту якої вбачається, що [PERSON] відмовляється від прийняття частини спадку за її померлою матір`ю [PERSON] (а.с.128). Судом встановлено, що [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить інформація, яка надійшла до суду з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с.30). Позивачем зазначено, що у 2012 році [PERSON] вийшла заміж за громадянина російської федерації, та переїхала на постійне місце проживання до росії. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 28 жовтня 2023 року, який підписано мешканцями будинку [ADDRESS] , та завірений головою правління ЖБК «Автотранспортник-9», вбачається, що [PERSON] фактично не мешкає за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2012 року (а.с.18-19). Відповідно до інформації, яка надійшла до суду з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, 09 липня 2018 року [PERSON] перетнула державний кордон України (виїхала за межі території України) через пункт пропуску «Гоптівка» (а.с.69). Інформації щодо в`їзду [PERSON] на територію України, після зазначеного часу, органи державної прикордонної служби не мають. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями частин першої, шостої статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного непроживання відповідача - [PERSON] за місцем своєї реєстрації протягом більш ніж десяти років, в тому числі станом на [INFO] день смерті спадкодавця - [PERSON] . Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подала, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину. Згідно статті 1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved