Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

ООП Свалявської міської ради Мукачівського району Закарпатської області звернулося в суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] та стягнення з відповідача аліментів на користь КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини" на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування доводів зазначає, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 01.03.2024 року розглянуто лист КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини" від 09.02.2024 року №154 та інші матеріали щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , 2023 року народженн, який перебуває на утриманні КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини" у зв"язку із невиконанням матір"ю батьківських обов"язків по вихованню дитини. Зазначає, що за заявою [PERSON] та на підставі рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 16.08.2023 року № 289, малолітнього новонародженого сина [PERSON] [INFO] було влаштовано до КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини" у зв"язку з відсутністю у матері облаштованого місця проживання для дитини. Вимоги мотивує тим, що відповідач батьківських обов`язків (як мати) належно не виконує, покинула дитину у закладі охорони здоров`я та ні разу не відвідала дитину, долею сина не цікавиться, не вчинила ніяких дій щодо повернення їй дитини. Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] на користь КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини" аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд своєю ухвалою від 20.03.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2024 року. Представник позивача Полянич Т.М., яка діє в інтересах органу ООП Свалявської міської ради Закарпатської області подала до суду заяву (вх.№3756) про розгляд справи у відсутності представника. Заявлені вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подала. Поштове повідомлення повернуто до суду із відміткою "адресат відсутній" (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судового повідомлення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення «належним»). Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Розміщено оголошення на веб-сайті Свалявського районного суду Закарпатської області про виклик відповідача [PERSON] у судове засідання (з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи). Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить заочний розгляд справи за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122, ст. 125 СК України. Згідно копіії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 241 від 15.08.2023 року - в графі "мати" дитини [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] (відповідач). Батько дитини записаний в актовому записі про народження на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері, копія повного витягу 00036481771 від 12.08.2022 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження). Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має орган опіки та піклування. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно народженої дитини [PERSON] , [INFO] , суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин, враховує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, приймає до уваги, що відповідач з дитиною не проживає, до сина не навідується, вихованням не займається, матеріально не утримує дитину, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує дитині належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов`язків як мати. Судом досліджено надані позивачем докази: копія заяви [PERSON] про влаштування [PERSON] , [INFO] , у КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини", копія акту обстеження умов проживання 01.03.2024р. за адресою [ADDRESS] ; копія наказу №24 Служби у справах дітей Свалявської міської ради від 01.03.2024 року про взяття на облік, як дитину, залишену без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] ; копія рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 16.08.2023 року за №289 "Про влаштування дитини [PERSON] , [INFO] до комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини"; копія повідомлення начальника служби у справах дітей Шепетівської міської ради від 22.08.2023 року за №339 про влаштування на повне державне утримання малолітнього [PERSON] [INFO] ; копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20.01.2016 року (справа №308/10183/15-ц), згідно якого [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.09.2020 року (справа №306/927/20), згідно якого [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] позбавлен батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.12.2022 року (справа №306/502/22), згідно якого [PERSON] , [INFO] , мешканку [ADDRESS] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд перевірив висновок, наданий Свалявською міською радою Закарпатської області № 02-14/1036 від 06.03.2024 року, згідно з яким вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її дитини [PERSON] , [INFO] . Підстави позбавлення батьківських прав передбачені в ч.1 ст. 164 СК України. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона не забрала дитину з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України) (згідно роз`яснення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.05.2020 року, справа № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20); Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.10.2019 року, справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, враховує норми Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суди повинні виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З огляду на вищезазначене, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено. Суд встановив, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, які б могли бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , зазначено обставини свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню народженої дитини та свідоме невчинення дій, щоб забрати дитину із закладу охорони здоров`я та протягом шести місяців не виявляти щодо неї батьківського піклування, а тому доходить висновку, що позов ООП Свалявської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] є обгрунтованим та вважає за необхідне задовольнити. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності; ст. 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до норм ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини, що Сімейним кодексом України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та норми ч.3 ст. 11 розділу III Закону України "Про охорону дитинства", що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на вищезазначене, суд ураховує, що аліменти є власністю дитини, дитина перебуває на утриманні КНП "Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини", що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що обов`язок по утриманню дитини покладається на батьків, а тому суд вважає достатнім розмір аліментів на утримання дитин [PERSON] , [INFO] визначити з 08.03.2024 року у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) матері щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на утримання дитини перераховувати на користь КНП "Хмельницький обласний спеціалізовний будинок дитини", у якому на утриманні та вихованні перебуває дитина. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд роз`яснює сторонам положенння ст. 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Поскільки вимоги позивача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" (судовий збір за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб не справляється), п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд доходить висновку, що судовий збір необхідно стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України) та за ставками, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, які діють з 01.01.2024 року на день постановлення рішення у розмірі 6056 грн. (3028 грн. за кожну вимогу). Відповідно до ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження;ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі встановлених та досліджених у судовому засіданні доказів, аналізуючи надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, а саме дані, які містяться в копіях документів та матеріалах, враховуючи бставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, приймаючи до уваги те, що від відповідача заперечень не надійшло, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved