Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони уклали шлюб 12.05.2011 року. Вони є батьками двох дітей: сина [PERSON] , 2011 р.н. та доньки [PERSON] , 2015 р.н., які проживають та знаходяться на утриманні позивача. Різні погляди на життя, постійні непорозуміння та cварки призвели до погіршення відносин між сторонами, а тому фактично сім`я припинила своє існування, а саме з листопада 2023 року припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач декілька разів надавав кошти для дітей у загальній сумі 11500,00 грн. Інших осіб на утриманні він не має, він є працездатним, працює неофіційно, стан його здоров`я дозволяє йому працювати. У зв`язку з чим, позивач просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 3500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, позивач просить залишити їй прізвище набуте у шлюбі після розірвання шлюбу та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги просила задоволити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив, у якому зазначив про часткове визнання заявленого до нього позову. Так, визнає позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, однак вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей визнає лише частково та згідний сплачувати щомісячно на утримання дітей у розмірі по 2500,00 гривень на кожну дитину. Вказує, що проживає із матір`ю [PERSON] , 1959 р.н., якій змушений допомагати по господарству, оскільки така часто хворіє та потребує його допомоги. Батько відповідача [PERSON] , помер [INFO] . Через свій вік та стан здоров`я матір позивача потребує догляду та піклування, перебуває на «Д» обліку у лікаря-пульмонолога. Дослідивши письмові докази на які позивач посилається, як на підставу заявлених вимог, письмові докази на які посилається відповідач, та за наслідками розгляду суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі 12.05.2011 року уклали шлюб. Вони є батьками двох дітей: сина [PERSON] , 2011 р.н. та доньки [PERSON] , 2015 р.н. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час окремого проживання, часу звернення позивача до суду з позовом та на час прийняття рішення, сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, дружина та чоловік за змістом ст.ст.55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Діти сторін проживають та знаходиться на утриманні позивача. Сторони не досягли згоди щодо порядку та способу виконання відповідачем обов`язку з утримання дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. При вирішенні спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Із наведеного випливає, що відповідач є людиною працездатного віку, здоровою, який зобов`язаний допомагати позивачеві утримувати їх спільних дітей. Однак, відповідач обставини щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 3500,00 грн. на утримання двох дітей заперечив, подав відзив на позов. Згідно із ч.3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а згідно із ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін. Водночас із цим суд звертає увагу на ту обставину, що положеннями ч.1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні обов`язки щодо дитини. Таким чином обов`язок утримувати дитину, передбачений ч.1 ст. 180 СК України, є особистим обов`язком, а тому стосується окремо кожного з батьків. У зв`язку з чим суд вважає, що стягнення аліментів з батьків у солідарний спосіб є неможливим, оскільки даний обов`язок має виконуватись особисто кожним із них, а невиконання одним із батьків даного обов`язку не може перекладати на іншого додатковий обов`язок. Разом з тим суд не бере до уваги обставини зазначені позивачем, щодо доходу позивача, оскільки дохід позивача відповідачем не підтверджено жодними доказами. Відомості про працевлаштування відповідача відсутні. У той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатним, у зв`язку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 3000,00 гривень на кожну дитину щомісячно. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Судові витрати понесені позивачем в сумі 1211 гривні 20 копійок на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. В частині судових витрат від оплати яких позивач звільнений, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved