Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, у якій просить встановити факт її проживання разом з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю більше 5 років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . І. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 28 липня 2023р. провадження по справі відкрито у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та витребувано заявлені у доданому до позову клопотанні докази. При вирішенні питання щодо підсудності справи суд виходив з правил територіальної підсудності, визначених п. 15 ст. 28 ЦПК України, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є с. Хомівщина, Золотоніського району, що відноситься до територіальної юрисдикції Драбівського районного суду Черкаської області. 08.08.2023р. від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи - відповіді ПФУ з додатками. 11.08.2023р.до суду надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 05.09.2023р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року до участі у справі залучено Черкаську міську раду у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та запропоновано третій особі надати письмові пояснення по справі. 20.10.2023р. до суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та письмові пояснення. Ухвалою суду від 26.10.2023р. витребувано докази у КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Черкаської обласної ради та у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської обласної ради. Ухвалою суду від 22 грудня 2023 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. 13.02.2024р. до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 01 березня 2024 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] , в зв?язку з його смертю. Окрім того, до суду надходили заяви представника [PERSON] про відкладення розгляду справи та його клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, які було задоволені судом та винесено ухвали про проведення судових засідань в режимі відео конференції з представником позивача [PERSON] адвокатом Гарбазеєм Д.О. ІІ. Зміст позовних вимог та поданих заперечень. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 1992р. по 2021р. проживала однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] , батьком якої в порядку ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України вказаний [PERSON] , заявником щодо реєстрації народження [PERSON] виступав [PERSON] . Протягом 1993-1994 років [PERSON] за рахунок майнових сертифікатів АТ «Черкаський річковий порт» набув квартиру за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку не зареєстровано. Позивач стверджує, що весь час, з 1992 року по 2021 рік вони з [PERSON] проживали однією сім?єю як чоловік та дружина, виховували спільну доньку, вели спільний побут, проводили разом вільний час. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру і позивач та відповідач [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Алєксєєвої І.Н. з заявами про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу № 31/2021. Під час вивчення матеріалів нотаріусом було виявлено відсутність документів, що підтверджують спорідненість між [PERSON] та [PERSON] , також було встановлено відсутність підтвердження шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] на час смерті останнього, тому ні позивач, ні відповідач [PERSON] не можуть успадкувати належне померлому майно. Зазначила, що заповітів [PERSON] не складав, у шлюбі не перебував, інших дітей, окрім [PERSON] не мав. Відповідач [PERSON] рідний брат [PERSON] , повідомив позивача, що не буде звертатись з заявою про прийняття спадщини після смерті брата, однак позивач не має можливості іншим чином, окрім як шляхом звернення до суду для встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім?єю без шлюбу, успадкувати належне померлому майно. Відповідач [PERSON] скерувала до суду відзив, у якому вказала, що її матір`ю є позивач [PERSON] , а батьком - [PERSON] , який помер [INFO] по день смерті [PERSON] , батьки та відповідач проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відповідач разом з позивачем продовжують проживати за вищевказаною адресою. Вважає підтвердженим факт родинних відносин з [PERSON] , зазначивши, що до суду щодо встановлення такого факту батьківства не зверталась. Також вказала, що після його смерті разом з позивачем подала заяви про прийняття спадщини. При цьому брат [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не звертався. Уточнила, що іншої сім`ї та дітей [PERSON] не мав, вказала себе та [PERSON] єдиними його близькими особами. Тому проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить їх задовольнити. Третя особа Черкаська міська рада в особі свого представника скерувала до суду письмові пояснення, у яких той вказав, про заперечення проти задоволення даного позову. Зазначив положення ЦК України щодо черг спадкування та вказав, що згідно позовної заяви позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги спадкування. Зазначив, що для визнання особи спадкоємцем четвертої черги за законом необхідно встановлення таких фактів: проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини; ведення спільного господарства зі спадкодавцем; наявність спільного бюджету зі спадкодавцем; піклування та підтримку один одного морально і матеріально; відсутність шлюбу з іншою особою. В той же час вважав, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження дати та обставин, при яких [PERSON] почала проживати з померлим [PERSON] , де вони проживали; не зазначено, яким чином вони вели спільний бюджет та господарство. Вказав, що ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. З посиланням на практику Верховного Суду вказав, що на взаємність прав та обов`язків чоловіка та жінки, необхідність з`ясування часу та місця їх проживання, оскільки періодичне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, необхідність доведення факту ведення спільного господарства, спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю. Зазначив, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Також вважав, що надані позивачем докази не є належними і допустимими доказами підтвердження факту проживання однією сім`єю з 1992 року [PERSON] з [PERSON] без реєстрації шлюбу, оскільки не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо. За таких умов вважав недоведеним проживання позивача з [PERSON] у період з 1992р. до 23.05.2021р., тому у задоволенні позову просив відмовити. ІІІ. Позиції сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що зі [PERSON] познайомилась та почала проживати у 1992р. і у них народилась дочка, також позивач має сина від першого шлюбу. [PERSON] ходив до ЗАГСу реєструвати факт народження дочки сам, однак дочка була зареєстрована на прізвище позивача, оскільки при реєстрації відмовились реєструвати її на прізвище [PERSON] і по документах він не є батьком дитини. Позивач вказала, що відповідач по справі [PERSON] є дочкою [PERSON] та має право на спадкування. Позивач та [PERSON] їздили до батьків обох осіб та допомагали по господарству, ходили разом до знайомих. Коли [PERSON] потрапила у лікарню [PERSON] її відвідував. Зазначила, що з [PERSON] вела спільне життя, однак не одружилась, оскільки перебувала у черзі на отримання житла. Позивач доглядала своїх батьків до смерті та відвідувала їх. Жила у [ADDRESS] , однак ніколи не була там зареєстрована. Вважала, що факт проживання підтверджується наявними доказами. Уточнила, що при зверненні до Пенсійного фонду вказала правдиву інформацію про факт проживання у с. Хомівщина, Золотоніського р-ну Черкаської області. Просила позов задовольнити. Представник позивача адвокат Гарбазей Д.О. в судовому засіданні вказав, що стороною позивача було визначено коло відповідачів - це особи, які заявили право на спадщину, можливим спадкоємцем є [PERSON] , інші спадкоємці не звертались. Зазначив, що відповідач [PERSON] не оформила своїх спадкових прав, оскільки зараз є спір і вона не підтвердила свою спорідненість з померлим [PERSON] . Встановлення факту спільного проживання потрібно для оформлення спадщини. Вказав, що позивач проживає у м. Черкаси з 1992р. У 1993р. у неї з [PERSON] народилась спільна дочка [PERSON] , і той звертався до ЗАГСу для її реєстрації. Позивач та [PERSON] разом виховували спільну дитину. Син позивача від першого шлюбу, [INFO] , теж проживав разом з ними. Після смерті [PERSON] позивач та її дочка звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Оскільки відсутні документи, нотаріус запропонувала звернутись до суду. Факт спільного проживання підтверджується показами свідків: голови ОСББ та сусідів, є акт опитування інших сусідів, довідки з лікарні. Позивач оформила свідоцтво про смерть, отримала допомогу на поховання та поховала [PERSON] . Факт ведення спільного господарства теж підтверджується показами свідків. Уточнив, що батьки [PERSON] проживали у Херсоні, де у 2007р. померла його мати. Вказав, що сторона позивача не зверталась за повним витягом з актового запису про народження [PERSON] , оскільки вважає надану інформацію достатньою Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вказала, що [PERSON] є її батьком, а позивач - її матір`ю. Вказані особи проживали разом з самого її народження в однокімнатній квартирі, разом їздили в село та доглядали за дідом та бабою. Факт родинних відносин міг би підтвердити брат [PERSON] [PERSON] , який помер. Якби вона мала можливість зробити експертизу ДНК то зробила б. Чому відповідні документи про родинні відносини не були оформлені вчасно не знає, це питання батьків. Вона ніколи не була зареєстрована у квартирі батька. Зазначила, що позивач та [PERSON] жили як сім`я, купували разом речі, меблі, побутову техніку, продукти харчування, разом ходили на закупи, комунальні послуги сплачували як відповідач так і вони. Вони всі разом ходили в гості до хрещених, разом робили ремонт. Зазначила, що свідки знають її з народження. Позов просила задовольнити. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає у будинку по [ADDRESS] . Вказала, що у 2017р. було створено ОСББ і свідок ходила по квартирах, збираючи підписи, знає всіх мешканців, хто та як живе. Мешканці будинку були присутні на зборах, чоловіки виходили на прибудинкові роботи. Зазначила, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] жили разом в однокімнатній квартирі разом як сім?я, разом ходили в магазин, щось привозили з села. На зборах членів ОСББ згадують чоловіка [PERSON] . Зазначила, що чоловіки працювали у річпорту і їм давали квартири. [PERSON] та [PERSON] разом не працювали, жили як сім`я, позивач називала [PERSON] чоловіком. Уточнила, що на збори ОСББ приходили як чоловік, та і жінка, яка не була зареєстрована у цій квартирі. Коли збирали підписи, то їх ставив завжди [PERSON] . Внески до ОСББ нараховуються на квадратні метри і їх сплачує [PERSON] , а раніше сплачував [PERSON] . Факт проживання однією сім`єю підтвердила. У судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що проживає у квартирі по [ADDRESS] , хоча зареєстрований за іншою адресою, [PERSON] знав з 80-х років, дружив з ним з часу будівництва будинку, жив з ним у сусідніх під`їздах. На початку 1990-х років у квартирі [PERSON] з`явилась [PERSON] , свідок бачив їх раз на місяць. У подальшому у них народилась дочка [PERSON] , на яку [PERSON] казав - дочка, на [PERSON] жінка. ЇЇ син та син свідка були однокласниками, тому свідок та [PERSON] зустрічались на батьківських зборах, [PERSON] на батьківські збори не приходив. Свідок вказав, що неодноразово зауважував [PERSON] впорядкувати документи, однак той на це не зважав. Зазначив, що позивач та її дочка [PERSON] були у селі, коли [PERSON] стало погано, він їм зателефонував і вони приїхали. Уточнив, що вказані особи проживали у будинку, однак поїхали до села. Зазначив про незадовільний стан фінансових справ [PERSON] , який був пенсіонером та був змушений підробляти, хворів, з його слів мав борги за комунальні послуги, тому не міг приватизувати квартиру. Чому у цьому йому не допомагала сім`я не знає. Зазначив, що підтверджує факт приналежності позивача та її дочки [PERSON] до сім`ї [PERSON] . Представник третьої особи - Черкаської міської ради у судове засідання не прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, у матеріалах справи наявна заява представника вх. № ЕП-1008/23-Вх від 21.12.2023р., про розгляд справи без участі представника, щодо позовних вимог заперечував, з мотивів та підстав, наведених у письмових поясненнях. Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що згідно копії паспорту серія [NUMBER] виданого 24 березня 2001р. Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, [PERSON] , [INFO] , що народилась у с. Свічківка, Драбівського району Черкаської області, зареєстрована у с. Хомівщина Драбівського р-ну з 05.11.2002р., у розділі особливі відмітки вказані діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно копії картки платника податків, виданої 22.06.2021, [PERSON] , [INFO] має РНОКПП: [NUMBER] . Згідно копії паспорту серія [NUMBER] , виданого Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 07.04.2006р., місцем проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Тимки, Оржицького району, Полавської області, вказана [ADDRESS] з 15.01.1992р. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02.01.1959р., [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії паспорта № [NUMBER] , виданого 16.12.2019р., орган видачі 7115, [PERSON] народилась [INFO] в м. Черкаси. Згідно даних довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру № 385264-2019 від 27.12.2019р., [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , дата реєстрації: 02.02.2016р. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 26.03.1993р. Придніпровським райвідділом ЗАГС м. Черкаси, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно інформації ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) № 2950/22.1-04-03 від 01.11.2022р., адресованої адвокату Гарбазею Д.О., перевіркою по архіву ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) виявлено актовий запис про народження № 406, складений 26.03.1993 відносно [PERSON] , [INFO] . Реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за заявою [PERSON] . Батьком дитини записаний [PERSON] . Згідно копії заяви [PERSON] , адресованого Оржицькій державній нотаріальній конторі, окрім нього спадкоємцями після смерті [PERSON] є сини [PERSON] і [PERSON] . Згідно копії приватизаційного платіжного доручення № 51 від 22.10.1993р. та доповнення від 07.03.1994, [PERSON] доручив Придніпровському відділенню ощадбанку переказати кошти за майновий сертифікат Акціонерному товариству «Черкаський річковий порт». Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Черкаським міським ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) та копії лікарського свідоцтва про смерть № 517 від 24.05.2021 [PERSON] , що народився [INFO] та проживав по [ADDRESS] , помер [INFO] у віці 62 роки у м. Черкаси. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть 517 від 24.05.2021р. та довідки про причину смерті КНП «Третя Черкаська\~міська лікарня\~медичної допомоги» [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] від набряку головного мозку. Згідно копії довідки КП «Комбінат комунальних підприємств» б/н від 17.05.2023р. про проведення поховання, [PERSON] 25.05.2021р. здійснила поховання померлого [PERSON] . Згідно копії договору-замовлення № 584 на організацію та проведення поховання, він укладений між [PERSON] та КП «Комбінат комунальних підприємств» щодо організації і проведення поховання померлого [PERSON] . Згідно відповіді відділу ДРАЦС у місті Черкаси № 1157/32.23-04-05 від 14.04.2023р. адвокату Гарбазей Д.О. проведеною перевіркою по архіву ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) виявлено актовий запис про смерть № 1861 від 27.05.2021р. відносно [PERSON] , [INFO] , який було складено на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 517 від 24.05.2021р., виданого КНП «Третій Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», пред`явлене заявником [PERSON] якій було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] . Згідно копії заяви [PERSON] , вона адресована приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Алєксєвій І.Ю., надійшла 24.06.2021р. у спадковій справі № 31/2021р. У заяві вказано, що помер [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] як по закону, так і по завіту [PERSON] приймає. Згідно копії заяви [PERSON] , вона адресована приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Алєксєвій І.Ю., надійшла 24.06.2021р. у спадковій справі № 31/2021р. У заяві вказано, що помер її батько [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадщину, що залишилась після смерті батька [PERSON] як по закону, так і по завіту [PERSON] приймає. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65309733 від 24.06.2021р. спадкова справа номер у спадковому реєстрі 67870969, номер у нотаріуса 31/2021р. заведена 24.06.2021р. Черкаським міським приватним нотаріусом Алєксєєвою І.Ю. Спадкодавець [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] . Згідно даних на листі формату А4, затверджених підписом голови ОСББ «Горова 62» там вказано ПІБ мешканців будинку по [ADDRESS] , які підтверджують спільне проживання у кв. [ADDRESS] мешканців: [PERSON] , [PERSON] та їх дочка [PERSON] , з 1992р. по 2021р. Дані містять прізвище та ініціали або прізвище, ім`я та по-батькові, № квартири та номер мобільного телефону, а також зразок підпису. Згідно акту опитування сусідів від 05.06.2023р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своїми підписами у акті засвідчують, що [PERSON] та [PERSON] з 1992р.н. по день смерті [PERSON] 23.05.2021р. проживали однією сім?єю, піклувались один про одного як чоловік та дружина, спільно відпочивали, вели спільне господарство за адресою [ADDRESS] . З ними проживала дочка [PERSON] . Акт містить відмітку про його підпис [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відомості про засвідчення викладених у акті фактів головою ОСББ [PERSON] . Згідно акту опитування сусідів від 05.06.2023р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] своїми підписами у акті засвідчують, що [PERSON] та [PERSON] з 1992р.н. по день смерті [PERSON] 23.05.2021р. проживали однією сім?єю, піклувались один про одного як чоловік та дружина, спільно відпочивали, вели спільне господарство за адресою [ADDRESS] . З ними проживала дочка [PERSON] . Акт містить відмітку про його підпис [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відомості про засвідчення викладених у акті фактів головою ОСББ [PERSON] . При цьому відомості про його підпис [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відсутні. Згідно копії заяви про виплату допомоги на поховання [PERSON] , [INFO] звернулась до Черкаського відділу обслуговування громадян № 1, № 2, № 3 ГУ ПФУ в Черкаській області та просила виплатити їй допомогу на поховання померлого пенсіонера [PERSON] . Місцем свого зареєстрованого проживання та місцем фактичного проживання вказала адресу: 19825, Черкаська область, Драбівський р-н, с. Хомівщина. До заяви додано копію свідоцтва про смерть [PERSON] , копії сторінок паспорта [PERSON] , довідку за реквізитами про рахунок [PERSON] , копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 0003093459 від 27.05.2021р. Згідно картки виклику швидкої медичної допомоги № 364 від 06.05.2021р. о 16:20 год. надійшло повідомлення про виклик у [ADDRESS] до пацієнта чоловічої статі Стрільця віком, 62р., який скаржився на погане самопочуття/загальну слабкість, впав, не може сам підвестись. Виклик здійснив перехожий. Згідно копії виписки № 6021 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] , він був госпіталізований до терапевтичного відділення № 1 КНП «Третя Черкаська міська лікарня медичної допомоги» 16.05.2021р. Зі слів жінки скаржився на підвищену температуру, слабкість. Згідно анамнезу захворів тиждень тому коли спав на вулиці та втратив свідомість. ШД доправили додому бо відмовився від стаціонарного лікування. Тиждень лежав вдома з температурою. Жінка викликала ШД та привезла до лікарні. Проведено обстеження. Зі слів жінки зловживав алкоголем. 23.05.2021р. зафіксовано біологічну смерть. З матеріалів спадкової справи № 31/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] вбачається, що вона заведена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю. 24.06.2021р. на підставі заяви [PERSON] , яка вказала, що спадщину після смерті [PERSON] приймає. Також спадкова справа містить заяву [PERSON] від 24.06.2021р., яка вказала, що спадщину після смерті батька [PERSON] приймає. З наявної у матеріалах справи Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори № 65309624 від 24.06.2021р. вбачається, що у Спадковому реєстрі за вказаними параметрами [PERSON] , 1958р.н., інформація відсутня. Матеріали спадкової справи не містять відомостей про наявність у спадкодавця [PERSON] спадкового майна та/або про видані свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Таким чином суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , на момент смерті розпоряджень щодо свого майна у випадку смерті (заповітів) не залишав. Особами, які звернулись до нотаріуса для оформлення спадкових прав є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно положень\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд.\~Суд зазначає,\~що встановлення\~факту проживання\~однією сім?єю\~позивачу необхідне\~для оформлення\~спадкових прав\~на квартиру\~за адресою: [ADDRESS] . У той же час, вказана квартира згідно матеріалів справи не є приватизованою та перебуває на балансі Черкаської міської ради, яка була залучена за ініціативою суду у якості 3 особи. З матеріалів спадкової справи не вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , незважаючи на звернення з відповідною заявою до нотаріуса, факт її родинних відносин з [PERSON] належними доказами не підтверджено і встановлення такого факту не є предметом розгляду даної справи. При цьому суд оцінює критично копію інформації ВДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) № 2950/22.1-04-03 від 01.11.2022р., щодо актового запису про народження № 406, складеного 26.03.1993 відносно [PERSON] , [INFO] , згідно якого реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за заявою [PERSON] , оскільки Сімейний кодекс України було введено в дію з першого січня 2003р., а станом на 26.03.1993р. в Україні діяв Кодекс про шлюб та сім`ю України. А отже така реєстрація не могла бути проведена на підставі неіснуючих на той час норм Закону. Тому суд не приймає визнання позову відповідачем [PERSON] та продовжує розгляд справи. V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно положень\~ч.1,3\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Правило статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 грудня 2020 року у справі № 295/14208/18-ц (провадження № 61-12879св20). Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить встановити факт її проживання з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Таким чином позивач просить визнати факт її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] у період з 23.05.2016р. по 23.05.2021р. і у цих часових межах належить встановити факт спільного проживання. Позивач вказує, що даний факт потрібен їй для оформлення своїх спадкових прав. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статтею 1218 ЦК України). Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (частина перша статті 1264 ЦК України). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 листопада 2021 року по справі № 755/18012/16-ц. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтовуючи позов позивач посилається на свідчення свідків, акт опитування сусідів, копію лікарського свідоцтва про смерть, копію листа Черкаського міського відділу ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання та копію довідки про проведення поховання. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.12.2021р. по справі № 531/295/19. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження №61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Основним у питанні встановлення факту спільного проживання однією сім`єю слід виділити те, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. При цьому, обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Суд оцінює критично покази свідків [PERSON] та [PERSON] як такі, що не містять жодних посилань на факти, що підтверджують спільне проживання позивача та [PERSON] саме сім`єю у період з 23.05.2016р. до 23.05.2021р. та вважає їх суб`єктивною думкою свідків. Суд не може вважати такими фактами твердження свідка [PERSON] про участь позивача у зборах членів ОСББ, оскільки не є зрозумілим статус та підстави перебування гр. [PERSON] на таких зборах, яка офіційно не була членом ОСББ. Окрім того, жодним документом дане твердження не підтверджено. Так само жодним документом не підтверджено твердження про оплату позивачем будь-яких послуг по утриманню квартири [ADDRESS] . Крім того, суд звертає увагу на покази свідка [PERSON] про наявність у [PERSON] заборгованості за комунальні послуги, що не було спростовано стороною позивача. Тому не є зрозумілим, яким чином могла виникнути така заборгованість, враховуючи твердження сторони позивача про спільний бюджет з померлим [PERSON] . Крім того, оцінює критично відомості на листку форматі А4 осіб, які вказані такими, що проживають у будинку по [ADDRESS] , оскільки достовірних даних, що підтверджують проживання вказаних там осіб не надано, такі особи у судовому засіданні щодо обставин їх проживання та наявних у них відомостей, що стосуються справи, не опитані (окрім [PERSON] та [PERSON] ), а голова ОСББ може лише засвідчити дійсність підписів зазначених осіб, а не достовірність їх тверджень. Суд звертає увагу, що у вказаній квартирі був зареєстрований виключно [PERSON] . Натомість, незважаючи на твердження позивача та відповідача про постійне проживання у вищевказаній квартирі у м. Черкаси, з матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача та відповідача є с. Хомівщина Золотоніського району Черкаської області з 05.11.2002р. та 02.02.2016р. відповідно, і дані обставини сторонами не спростовано. Матеріали справи не містять жодних належних доказів, зокрема, виданих у встановленому порядку документів представника житлово-експлуатаційної організації (ОСББ), на підтвердження того, що позивач дійсно проживала у [ADDRESS] , у будь-який час, в тому числі з 2016р. по даний час. При цьому у судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила, що під час звернення до органу ПФУ для отримання допомоги на поховання [PERSON] правильно вказала місцем свого фактичного проживання с. Хомівщина, Золотоніського р-ну Черкаської області, яка також збігається з зареєстрованим місцем її проживання, а не вищевказану квартиру у м. Черкаси. З матеріалів справи не вбачається жодних обставин, що перешкоджали б позивачу зареєструватись разом з [PERSON] у разі їх спільного проживання. Так само відповідачем [PERSON] не надано жодного доказу щодо реєстрації її місця проживання з моменту народження і до 02.02.2016р., зокрема у квартирі, де проживав [PERSON] . Таким чином твердження позивача про постійне проживання у [ADDRESS] , з [PERSON] із 1992 року не підтверджено належними доказами та суперечить як матеріалам справи (отримання квартири [PERSON] у 1993-1994 роках), так і поясненням самого позивача, наданим у судовому засіданні. Суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження факту спільного побуту, проведення разом відпочинку, дозвілля, тощо. Позивачем не надано жодного фото певних спільних подій [PERSON] та [PERSON] . Так само матеріали справи не містять жодних відомостей про наявність спільного бюджету з [PERSON] , наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, наявність спільних витрат, документів, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі. Щодо документів пов`язаних зі смертю та захороненням [PERSON] , то наявність таких документів не є достатнім доказом перебування позивача з померлим у фактичних шлюбних відносинах, а наявні у матеріалах справи документи з медичних установ засвідчують лише викладені у них факти та не можуть бути належними доказами спільного проживання [PERSON] та [PERSON] та наявність у них подружніх відносин. Враховуючи викладене, у цьому випадку суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено належними, достовірними та достатніми доказами факту її спільного проживання із [PERSON] протягом п`яти років до дня його смерті, а саме: з травня 2016 року по 23.05.2021р. та ведення з ним спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Крім того суд зазначає, що застосування того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення для вжиття додаткових засобів захисту. Таким чином суд вважає, що позивач [PERSON] обрала невірний спосіб захисту у даній справі, оскільки навіть у разі задоволення її позову досягнення бажаного результату оформлення спадкових прав на квартиру, у якій проживав [PERSON] , є неможливим, оскільки вона не належала померлому на праві власності, спір не буде вичерпано. Крім того, суд звертає увагу що позивач [PERSON] \~відповідачем по\~справі вказала\~ [PERSON] . Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. У своїй\~постанові від\~17\~квітня 2018\~року в\~справі №\~523/9076/16\~Велика Палата\~Верховного Суду\~вказала,\~що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач [PERSON] порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача, тому у даному випадку вона не є належним відповідачем в даному випадку, оскільки не порушувала право позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed