Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

27 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КП «Харківські теплові мережі», в якій просить зобов`язати КП «Харківські теплові мережі» виключити з обліку по о/р [NUMBER] заборгованість попередніх власників квартири за адресою: [ADDRESS] у розмірі 13824 грн, що утворилася до 08 грудня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 грудня 2011 року позивачка на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що у вересні 2023 року вона отримала повідомлення від відповідача, що за вищевказаною адресою обліковується заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 28958,60 грн, а також було зазначено, що у разі непогашення заборгованості у добровільному порядку позивач вимушений буде звернутися до суду. Позивачка акцентувала увагу на тому, що до 24 лютого 2022 року вона здійснювала оплату за спожиті комунальні послуги, у тому числі і за послуги з теплопостачання, які надавалися відповідачем. Вказала, що на початку повномасштабної військової агресії РФ проти України вона виїхала закордон, що унеможливило сплату послуг з теплопостачання. Однак, за першої можливості вона добровільно погасила заборгованість за послуги з теплопостачання, яка виникла за період з 24 лютого 2022 року, що підтверджується копіями квитанцій. Вказала, що заборгованість у розмірі 13824 грн, яка обліковується за адресою: [ADDRESS] сформувалась за період часу, коли власниками квартири, що розташована за вищевказаною адресою, були інші особи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 21 грудня 2023 року на адресу суду від представника КП «Харківські теплові мережі» Вініцького М. В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволені позову. Зазначив, що відповідно до положень ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. З огляду на викладене у КП «Харківські теплові мережі» відсутні правові підстави для списання заборгованості за послуги з теплопостачання, оскільки сплинув строк позовної давності, встановлений нормами ЦК України. Зазначив, що на підставі заяви позивачки, яка була подана до КП «Харківські теплові мережі» у 2012 році, підприємство переоформило особовий рахунок, відкритий за адресою: [ADDRESS] , на ім`я позивачки. У довідці про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання від 21 грудня 2023 року зазначений особовий рахунок № [NUMBER] та заначено прізвище [PERSON] 02 жовтня 2023 року позивачка звернулася до КП «Харківські теплові мережі» із заявою про виключення з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] заборгованість попередніх власників, однак з урахуванням положень п. 29 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, відповідно до яких: «Перерозподіл обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунок із споживачем проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподіленої гарячої води окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів», КП «Харківські теплові мережі» не має змоги виконати вищевказані вимоги позивача. 15\~січня 2024\~року на\~адресу суду\~від представника\~позивача адвоката\~Таш`ян Р.\~І.\~надійшла відповідь\~на відзив,\~в якій\~просив позовні\~вимоги задовольнити.\~Зазначив,\~що сторона\~відповідача надала\~відзив на\~позовну заяву\~з пропуском\~строку на\~подання відзиву.\~Крім того,\~заперечував щодо\~тверджень сторони\~відповідача про\~сплив позовної\~давності,\~посилаючись на\~те,\~що відповідач\~до 2023\~року жодного\~разу не\~повідомляв позивачку\~про те,\~що за\~її особистим\~рахунком обліковується\~відповідна заборгованість,\~яка утворилася\~у попередніх\~власників квартири,\~що розташована\~за адресою: [ADDRESS] . При цьому позивачка довідалася про існування заборгованості за вказаною вище адресою лише тоді, коли отримала лист від відповідача від 13 жовтня 2023 року, а тому строк позовної давності у даному випадку не пропущений. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2024 року за клопотанням представника позивача витребуваного у КП «Харківські теплові мережі» довідку про розмір заборгованості, яка обліковується за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . 28 березня 2024 року на адресу суду від представника КП «Харківські теплові мережі» на виконання ухвали суду від 05 лютого 2024 року надана відомість про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . 15 квітня 2024 року на адресу суду від представника КП «Харківські теплові мережі» надійшла заява про закриття провадження по справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що на ім`я [PERSON] відкритий новий особовий рахунок № [NUMBER] , а тому наразі відсутній предмет спору. 30 квітня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Таш`ян Р. І. надійшли додаткові пояснення, в яких заперечував щодо закриття провадження по справі, посилаючись на те, що позивачка не зверталася до КП «Харківські теплові мережі» із заявою про відкриття нового особового рахунку, крім того, відповідач не надав суду копію такої заяви. Крім того, просив враховувати ті обставини, що позивачка придбала квартиру ще в 2011 році, а позивач пред`явив вимогу про сплату заборгованості, яка обліковуються за вказаною адресою та утворилася за період часу, коли власниками вказаної квартири були інші особи, а не позивачка, лише у 2023 році. При цьому зміна номеру облікового рахунку не виключає предмет спору. Представник позивача адвокат Таш`ян Р. І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені у позовні заяві та у письмових поясненнях. Представник відповідача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіної О. В. у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Пояснила, що новий особовий рахунок № [NUMBER] позивачці було відкрито у квітні 2024 року на підставі її заяви від 25 вересня 2023 року. При цьому спірний особовий рахунок № [NUMBER] після цього не закритий, він тепер закріплений на ім`я колишнього власника [PERSON] та заборгованість у розмірі 13061,65 грн. залишається на цьому рахунку. КП «ХТМ» у подальшому планує звернутись до суду з позовною заявою до [PERSON] з метою стягнення вказаної заборгованості за послуги з теплопостачання, яка утворилась до грудня 2011 року. Зауважила, що ця заборгованість буде залишатись на старому особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , власником якої зараз є позивачка, оскільки нормативними актами, якими керується у своїй роботі КП «ХТМ», списання заборгованості, яка утворилась у попередніх власників, не передбачено. Зазначила, що новий особовий рахунок КП «ХТМ» відкриває з урахуванням ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року на підставі первинних документів, а саме: заява власника, документи, що підтверджують право власності, Витяг з Реєстру нерухомого майна, технічний паспорт, копія паспорта власника, ідентифікаційний код. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що 08 грудня 2011 року позивачка придбала квартиру за [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, засвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Орловською В. Г. та зареєстрованим в реєстрі № 987. Облік наданих та оплачених послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . У вересні 2023 року [PERSON] отримала повідомлення від КП «ХТМ», що за вказаною квартирою обліковується заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 28958,60 грн. 26 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до КП «ХТМ» із заявою, в якій вказала, що отримала повідомлення про наявність у неї заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 28958, 60 грн. Вона добровільно погасила заборгованість у розмірі 15059 грн., при цьому решту заборгованості у розмірі 13824 грн. вона просила виключити з обліку по рахунку № [NUMBER] , оскільки вона утворилась за попередніми власниками квартири. Відповідно до розрахунків КП «ХТМ» та на підставі пояснень представника відповідача суд встановив, що у квітні 2024 року позивачці [PERSON] був відкритий окремий особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , після чого за адресою: [ADDRESS] наявні два особові рахунки: № [NUMBER] на ім`я попереднього власника квартири [PERSON] із заборгованістю, яка утворилась до грудня 2011 року у розмірі 13061,65 грн., та № 400904191 на ім`я [PERSON] , яка є власником вказаної квартири. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Договором купівлі-продажу квартири від 08.12.2011 № 987 (зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 09.12.2011 року), на підставі якого у позивачки виникло право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] та з того часу виник кореспондуючий обов`язок щодо сплати за комунальні послуги за вказаною адресою, не було передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги. Позивачка стверджує, а відповідач не заперечує, що до вересня 2023 року відповідач не повідомляв позивачку про існування заборгованості, а також не направляв жодних вимог. З цих підстав суд відхиляє доводи відповідача про сплив позовної давності за позовними вимогами. Отже суд робить висновок, що позивачка не зобов`язана сплачувати заборгованість попередніх власників, оскільки ця заборгованість виникла до придбання нею квартири. Вказаний правовий висновок про те, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу, закріплений у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19. Тому суд вважає, що позовна вимога про виключення з обліку по о/р [NUMBER] заборгованості попередніх власників квартири за адресою: [ADDRESS] , що утворилася до 08 грудня 2011 року, є обґрунтованою. Відносно обраного позивачкою способу захисту прав та законних інтересів, суд керується правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20, провадження 61-18079св21), та вважає, що саме такий спосіб у даному випадку є ефективним судовим захистом порушеного права позивачки. Задоволення позовних вимог відновлює порушені права позивачки та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивачки перед відповідачем. Водночас, на підставі наданих відповідачем розрахунку заборгованості та пояснень, суд встановив, що розмір заборгованості за період до 08 грудня 2011 року, який обліковується на рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , становить 13061,65 грн. Враховуючи той факт, що позивачка не надала суду доказів зазначеного в позові розміру заборгованості у розмірі 13824 грн, який утворився за період до 08 грудня 2011 року, суд бере до уваги суму, зазначену відповідачем, оскільки саме на КП «ХТМ», як на постачальника послуг покладається, обов`язок вести відповідний облік. Крім того, суд враховує, що представник відповідача у судовому засіданні погодився, що розмір заборгованості, який обліковується на рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , становить 13061,65 грн. та уточнив свої вимоги щодо цієї суми. Щодо відкриття відповідачем нового особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити, що воно відбулося всупереч волі позивачки та за відсутності її заяви. Суд звертає увагу на суперечливу поведінку відповідача, який у 2012 році переоформив особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , а у квітні 2024 р. за відсутності заяви позивачки та первинних документів, за власною ініціативою відкрив на ім`я позивачки новий особовий рахунок № [NUMBER] , залишивши на рахунку № [NUMBER] суму заборгованості у розмірі 13061,65 грн. Крім того у судовому засіданні на підставі пояснень представника відповідача встановлено, що спірний особовий рахунок № [NUMBER] після відкриття позивачці нового рахунку, не закритий, а закріплений на ім`я колишнього власника [PERSON] та заборгованість у розмірі 13061,65 грн. залишається на цьому рахунку, тобто вказана заборгованість залишається на старому особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , власником якої зараз є позивачка. Таким чином суд приходить до висновку що відкриття відповідачем позивачці нового особового рахунку, який до того ж відкритий без відома позивачки, жодним чином не усуває предмету спору у цьому випадку, оскільки заборгованість попередніх власників залишається на рахунку, який обліковується за квартирою [ADDRESS] , власником якої є позивачка, що у подальшому може бути перешкодою у реалізації її правомочностей щодо розпорядження або відчуження майна як власника. З урахуванням викладеного, враховуючи, що є докази порушення прав та законних інтересів позивачки, беручи до уваги принцип правової визначеності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved