Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

29 березня 2024 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Скочиляс І.М. в інтересах [PERSON] до ТДВ «СК «Гардіан» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування в загальному розмірі 165123,66 грн.\~ Заява обґрунтована тим, що 24.06.2020 мала місце дорожньо - транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «ЗАЗ 11022» д.н.з.\~ [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , рухаючись по вулиці Кирила Осьмака в селищі Шишаки Шишацького району Полтавської області допустив зіткнення із мотоциклом марки «APRILIA 650» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок даної ДТП водій мотоцикла [PERSON] отримав тілесні ушкодження.\~ Відповідальність водія транспортного засобу марки «ЗАЗ 11022» д.н.з.\~ [NUMBER] станом\~ на дату вчинення ДТП (24.06.2020) була застрахована згідно поліса № АО 2981213 у ТДВ «СК «Гардіан». За фактом ДТП 24 червня 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020170360000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року у справі № 551/1149/20 кримінальне провадження № 12020170360000189 закрите у зв`язку із смертю обвинуваченого [PERSON] 05.04.2021 на адресу ТДВ «СК «Гардіан» представником заявника [PERSON] надіслано заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 198343,65 грн., з яких 107933 грн. - витрати на лікування, 5396,65 грн. - моральна шкода, 85014 грн. відшкодування за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності при встановленні ІІ групи інвалідності. 22.12.2023 на рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти у загальному розмірі 47554,64 грн., які відповідно до листа страхової компанії від 07.02.2024 складалися із витрат на лікування в розмірі 43955,18 грн. та моральної шкоди в розмірі 3649,46 грн. Решту витрат на лікування ТДВ «СК «Гардіан» не визнало з огляду на відсутність документального підтвердження доцільності таких витрат медичним закладом та відмовило у виплаті страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності при встановленні ІІ групи інвалідності, посилаючись на те, що травми, які призвели до інвалідності [PERSON] були отримані останнім не у ДТП, а під час проходження військової служби. Не погоджуючись із сумою отриманих виплат, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь останнього несплачену суму страхового відшкодування в розмірі 152190,72 грн., штрафні санкції за несвоєчасну виплату\~ страхового відшкодування за період з 23.12.2023 по 21.03.2024 у вигляді пені,\~ 3 відсотки річних та інфляційних\~ втрат в загальному розмірі 12932,94 грн. та судові витрати у справі за надання правничої допомоги в розмірі 20000 грн. Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.\~ Учасникам справи встановлено строки для надання заяв по суті справи. У визначений судом строк від відповідача ТДВ «СК «Гардіан» надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що ДТП сталась внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а отже застосуванню підлягають положення ст. 1188 ЦК України та п. 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV в частині того, що шкода відшкодовується в залежності від ступеня вини кожного учасника ДТП. Також відсутнє судове рішення яким встановлена вина водія забезпеченого транспортного засобу, а відповідне кримінальне провадження закрито в зв`язку з його смертю. При цьому в матеріалах кримінального провадження мається висновок комісійної судової автотехнічної експертизи який має значення для справи, оскільки встановлення вини водія мотоцикла може вплинути на розмір страхового відшкодування. Окрім того, відповідач вважав необґрунтованими вимоги про відшкодування витрат на лікування потерпілого та в розмірі 63977,82 грн. та моральної шкоди в розмірі 3198,90 вказуючи на те, що вони не підтверджується належними та допустимими доказами. Так само відповідач заперечував проти стягнення штрафних санкцій, вказуючи на те, що вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування прийняте ним у передбачені законом строки та на момент розгляду справи у нього відсутнє грошове зобов`язання перед позивачем. Витрати позивача на правничу допомогу відповідач вважав необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами (а.с. 91-97). Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року за клопотанням відповідача з архіву Шишацького районного суду Полтавської області витребувано висновок комісійної судової автотехнічної експертизи від 25 жовтня 2022 року, який зберігався у кримінальній справі № 551/1149/20 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а.с. 104-106, 110), копію даного висновку долучено до матеріалів цивільної справи (а.с. 113-126). 08 травня 2024 року від представника позивача адвоката Скочиляс І.М. до суду надійшла відповідь на відзив, датована 29 квітня 2024 року в якій остання заперечувала проти доводів відповідача з огляду на те, що виплативши частину страхового відшкодування, ТДВ «СК «Гардіан» фактично визнала ДТП страховим випадком та свій обов`язок з виплати страхового відшкодування. При цьому у кримінальному провадженні [PERSON] був визнаний потерпілим, його процесуальний статус до тепер не змінився, а матеріали відповідних експертиз, що здійснені у кримінальному провадженні не мають значення, оскільки предметом розгляду даної цивільної справи є не визнання ДТП страховим випадком, а неналежне виконання відповідачем свого зобов`язання із виплати страхового відшкодування.\~ Далі у відповіді на відзив представником позивача наведені доводи щодо обґрунтованості та підтвердження належними та допустимими доказами раніше заявлених позовних вимог та судових витрат, які в цілому є аналогічними доводам позовної заяви\~ (а.с.140-145). 08 травня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Скочиляс І.М. про збільшення розміру позовних вимог в частині розміру штрафних санкцій за несвоєчасну виплату відповідачем страхового відшкодування в повному обсязі, на період перебування справи в суді. Даною заявою представник позивач просила збільшити розмір штрафних санкцій, що підлягають до стягненню з відповідача з 12932,94\~ до 18681,76 грн. та в якості додатка до заяви додала відповідний розрахунок пені, 3 відсотків річних та інфляційних втрат (а.с. 147-149). Ухвалою суду від 09 травня 2024 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та вирішено здійснювати подальший розгляд справи за збільшеними позовними вимогами (а.с. 152). Ухвалою від 09 травня 2024 року, на підставі ч.7 ст. 81 ЦПК України, для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду, а також недопущення зловживання сторонами своїми процесуальними правами шляхом приховування певних доказів, судом з власної ініціативи витребувано з канцелярії Шишацького районного суду Полтавської області для дослідження матеріали кримінальної справи № 551/1149/20 (кримінальне провадження № 12020170360000189) за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Копії окремих документів та відеозапису судового засідання за 19.07.2021 після їх дослідження судом долучені до матеріалів цивільної справи (а.с.162-198). 13 травня 2024 року від відповідача надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, які\~ обґрунтовані відсутністю прострочення грошового зобов`язання з його боку перед позивачем. Заперечень щодо відповіді на відзив від відповідача у визначений судом строк не надходила. За таких обставин, судом 16 травня 2024 року здійснено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, за наявними в його розпорядженні матеріалами.\~ Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини та правовідносини, що їх супроводжують. Так, близько 19-00 год. 24 червня\~ 2020 року відбулась\~ дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), під час якої автомобіль марки «ЗАЗ 11022» д.н.з.\~ [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , рухаючись по вулиці Кирила Осьмака в селищі Шишаки Шишацького району Полтавської області в напрямку села Яреськи Шишацького району Полтавської області, при здійсненні повороту ліворуч до магазину «МаркетОпт», що знаходиться по вул. Павлика, 2 у вказаному селищі, в порушення вимог пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі за тексом Правила дорожнього руху або ПДР), перед початком повороту не переконався, що здійснення даного маневру буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу мотоциклу «APRILIA 650», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення мотоцикла «APRILIA 650» д.н.з.\~ [NUMBER] та автомобіля «ЗАЗ 11022», державний номерний знак [NUMBER] , на смузі руху мотоцикла. Внаслідок даної ДТП\~ водій мотоцикла (позивач) отримав тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та був госпіталізований до КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського» де лікувався з 24.06.2020 до 24.07.2020. Пізніше [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні у КНП «Центр ПМСД Шишацької селищної ради» з 28.07.2020 до 07.08.2020 та пройшов курс санаторно-курортного лікування у ТОВ «Санаторій «Сосновий бір» (21.09.2020 30.09.2020). (а.с. 61-68). З 16.11.2020 по 25.11.2020 позивач повторно проходив курс лікування у КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського». 12.11.2020 року Миргородською міжрайонною МСЕК [PERSON] визнаний особою з інвалідністю ІІ групи з причиною інвалідності: травми, одержані в результаті нещасного випадку, так, пов`язані з проходженням служби, строком на 1 рік, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ за №097265 (а.с.12). 19.11.2021 року при проведенні чергового огляду Миргородською міжрайонною МСЕК було підтверджено ІІ групу інвалідності з тією ж причиною строком на 3 роки. (а.с.61).\~\~\~\~ Відповідальність водія транспортного засобу марки «ЗАЗ 11022» д.н.з.\~ [NUMBER] , на дату вчинення ДТП (24.06.2020) була застрахована згідно поліса № [NUMBER] у ТДВ «Страхова компанія «Гардіан». Ліміт відповідальності за шкоду завдану життю здоров`ю полісу становить 260000 грн. (а.с.189). За фактом ДТП 24.06.2020 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020170360000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 30 жовтня 2020 року матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12020170360000189 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України були направлені в порядку п.3 ч.2 ст. 283 КПК України на розгляд до Шишацького районного суду Полтавської області (а.с.162-163). Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року у справі № 551/1149/20 кримінальне провадження за № 12020170360000189 закрите у зв`язку із смертю обвинуваченого [PERSON] . Цивільні позови потерплого та прокурора до обвинуваченого [PERSON] залишені без розгляду (а.с.70-71). З наявного в матеріалах кримінального провадження висновку судово-медичної експертизи № 341 від 04.09.2020 слідує, що при вивченні медичної документації [PERSON] у нього виявлені тілесні ушкодження які могли утворитись внаслідок ДТП 24.06.2020, у вигляді: - внутрішньої ЧМТ, забою головного мозку, субдуральної гематоми, травматичного субарахноідального крововиливу праворуч, лінійного перелому правої тім`яної кістки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення; - переломів 4,5 ребер зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; - садна та гематоми розміром 10х2х15 см. на шкірі в поперековій ділянці зліва, садна на калитці та лівому колінному суглобі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.190-195). 05.04.2021 на адресу ТДВ «СК «Гардіан» представником позивача [PERSON] надіслано заяву про виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 198343,65 грн., з яких 107933 грн. - витрати на лікування, 5396,65 грн. - моральна шкода, 85014 грн. відшкодування за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності при встановленні ІІ групи інвалідності. До заяви долучені документи, що\~ необхідні для прийняття рішення в порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.8). З матеріалів цивільної справи вбачається, що вказана заява була отримана відповідачем та ним\~ відкрито страхову справу за № G1401. 15.03.2023 на адресу ТДВ «СК «Гардіан» представником позивача [PERSON] надіслано заяву про долучення до страхової справи за № G1401 копії обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 12020170360000189 відносно [PERSON] (а.с.55-59). 01.05.2023 на адресу ТДВ «СК «Гардіан» представником позивача [PERSON] надіслано заяву про долучення до страхової справи за № G1401 листа-відповіді КП «Полтавський обласний центр МСЕК» Полтавської обласної ради від 27.04.2023 з додатками щодо підстав призначення інвалідності [PERSON] (а.с.60-68). 20.11.2023 на адресу ТДВ «СК «Гардіан» позивачем надіслано заяву про долучення до страхової справи за № G1401копії\~ ухвали Шишацького районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року у справі № 551/1149/20 про закриття кримінального провадження за № 12020170360000189 у зв`язку із смертю обвинуваченого [PERSON] (а.с.69). 22.12.2023 на рахунок позивача відповідач переказав грошові кошти у загальному розмірі 47604,64 грн. (-50 грн. комісії за перерахування коштів), що підтверджується скріншотом з банківської програми позивача та не оспорюється сторонами (а.с.75). Відповідно до листа ТДВ «СК «Гардіан» від 07.02.2024, останнім\~\~ прийнято рішення про відшкодування [PERSON] витрат на лікування в розмірі 43955,18 грн. та моральної шкоди в розмірі 3649,46 грн. (загальний розмір 47604,64 грн.)\~ Решту витрат на лікування ТДВ «СК «Гардіан» не визнало з огляду на відсутність документального підтвердження доцільності таких витрат медичним закладом та відмовило у виплаті страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з стійкою втратою працездатності при встановленні ІІ групи інвалідності, посилаючись на те, що травми, які призвели до інвалідності [PERSON] були отримані останнім не у ДТП, а під час проходження військової служби (а.с.72). З такою позицією відповідача суд погодитись не може, виходячи з наступного. Відповідно до абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон\~ 1961-IV)\~ у\~ разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно абз. 1 п. 23.1 ст. 23 вказаного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого. Положеннями ст. 24 Закону 1961-IV передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. При цьому, ст. 26-1 цього Закону передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. При поданні позову представником позивача долучено до заяви копії фіскальних чеків з аптек, розрахунків медичних закладів за надані медичні послуги щодо виконання медичних процедур, придбання медичних препаратів, санітарно-гігієнічних засобів, дієтичного харчування тощо на загальну суму 107933 грн. (а.с.39-49). Проаналізувавши наявну у справі медичну документацію в частині характеру, локалізації та ступеня тяжкості отриманих позивачем тілесних ушкоджень, а також послідовності та обсягу його стаціонарного, амбулаторного та відновлювального лікування, суд приходить до висновку про цілковиту обґрунтованість тверджень позивача щодо вартості його медичного лікування у загальній сумі 107933 грн. та вважає, що витрати позивача в цій частині безумовно пов`язані з отриманими ним в ДТП тілесними ушкодженнями та їх наслідками, відповідають необхідним медичним призначенням\~ і підтверджуються\~ належним та допустимим доказами. Суд також вважає, що позивач вірно розрахував суму моральної шкоди за ушкодження здоров`я в розмірі 5396,65 грн., що становить 5% від суми витрат на його лікування.\~ Крім того суд категорично не погоджується з доводами відповідача про відсутність доказів щодо наявності причинного зв`язку між ДТП та встановленої [PERSON] інвалідності другої грипи, ніби то через те, що у відповідній довідці МСЕК вказано, що вона пов`язана з проходженням служби. Як вбачається зі свідоцтва про хворобу № 150, виданого 02 листопада 2020 року лікарсько-експертною комісією Головного управління ДСНС України в Полтавській області на час ДТП 24 червня 2020 року [PERSON] у спеціальному званні\~ прапорщика служби цивільного захисту проходив службу на посаді командира відділення 3 ДПРП 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Полтавській області, однак знаходився поза службою. Після ДТП проходив тривале стаціонарне, амбулаторне та санаторно-курортне лікування (період з 24 червня по 30.09.2020), 25 червня 2020 року переніс оперативне втручання\~ вигляді декомпресійної трепанації черепу. Згідно висновку комісії наявні у [PERSON] тілесні ушкодження голови\~ є травмами одержаними в результаті нещасного випадку та пов`язані з походженням ним служби. В зв`язку з цим його визнано непридатним для військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.66-68).\~ Положенням про діяльність лікарсько-експертних комісій Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 28.12.2023 №1079 визначено, що постанови лікарсько експертних комісій про причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв) осіб рядового і начальницького складу, осіб, звільнених зі служби можуть мати формулювання про те, що захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), їх наслідки\~ пов`язані з безпосереднім виконанням службових обов`язків, або пов`язані з проходженням служби цивільного захисту. Так, відповідно до пп.7 п.9 Розділу VII «Постанови ЛЕК» даного Положення «захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), їх наслідки, ТАК, пов`язане з проходженням служби цивільного захисту» - якщо воно виникло в період проходження служби або коли захворювання, що виникло до проходження служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності до служби цивільного захисту. Саме такий випадок має місце й відносно [PERSON] , захворювання (травми, каліцтво) якого пов`язане з проходженням ним служби цивільного захисту, оскільки виникло від нещасного випадку в період проходження ним служби\~ цивільного захисту, однак прямо не пов`язане із безпосереднім виконанням ним обов`язків даної служби На підставі медичної документації щодо лікування [PERSON] після ДТП та вищевказаного свідоцтва про хворобу № 150 виданого 02.11.2020 ЛЕК ГУ ДСНС України в Полтавській області 12.11.2020 року Миргородською міжрайонною МСЕК [PERSON] визнаний особою з інвалідністю ІІ групи з причиною інвалідності: травми, одержані в результаті нещасного випадку, так, пов`язані з проходженням служби, строком на 1 рік. 19.11.2021 року при проведенні чергового огляду Миргородською міжрайонною МСЕК було підтверджено ІІ групу інвалідності з тією ж причиною строком на 3 роки.\~\~\~ Вищевказане в повній мірі підтверджується листом КП «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради від 27.04.2023 № 479 з додатками у вигляді документації, що слугували підставою для винесення рішення про встановлення інвалідності ІІ групи та її причини (а.с. 61-68). Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлена [PERSON] інвалідність другої групи знаходиться у прямому причинному зв`язку із травмами, отриманими ним в ДТП 24 червня 2020 року. Відповідно до положень ст. 26.1 та 26.2 Закону 1961-IV шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» мінімальна зарплата у місячному розмірі у 2020 році до 01 вересня складала 4723 гривень. Таким чином, суд погоджується з розрахунком позивача щодо розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою потерпілим працездатності у вигляді встановленої інвалідності 2 групи в розмірі 85014 грн. (18 х 4723). Таким чином. суд вважає що позивачем вірно розраховано загальну суму шкоди, завданої здоров`ю потерпілого в розмірі 198343,65 грн. (107933 +5396,65 +85014).\~\~ Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення різниці між загальним розміром шкоди завданої здоров`ю позивача внаслідок ДТП в сумі 198343,65 грн. та фактично виплаченим відповідачем страховим відшкодуванням в сумі 47604,64 грн, а також про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне здійснення такого відшкодування в повному обсязі в розмірі 18681,76 грн. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Суд звертає увагу, що жодним судовим рішенням, яке може мати преюдиційний характер при розгляді даної справи, не встановлено вини або, принаймні, протиправної поведінки в діях водія забезпеченого транспортного засобу [PERSON] . З огляду на положення презумпції невинуватості та принцип забезпечення доведеності вини, що закріплені у статті 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, факт направлення до суду обвинувального акту щодо [PERSON] \~ без постановлення судом обвинувального вироку відносно нього та закриття кримінального провадження через смерть обвинуваченого не може бути достатньою підставою яка беззаперечно свідчить про винуватість [PERSON] у вчинені ДТП. При цьому чинний КПК не виокремлює реабілітуючих та нереабілітуючих мотивів для закриття кримінального провадження.\~\~ З огляду на вищевикладене протиправність поведінки та наявність вини в діях обох учасників ДТП може бути встановлена при розгляді даної цивільної справи на підставі наявних в розпорядженні суду доказів, зокрема й окремих матеріалів кримінального провадження № 12020170360000189 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вищевказане повністю узгоджується з позицією Касаційного господарського суду Верховного Суду, висловленій у постанові від 07 грудня 2023 року (справа № 914/607/23) в якій суд вказав, що «непритягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. Верховний Суд вважає за необхідне зауважити, що встановлення в межах цивільно-правового спору про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, обставин спричинення пошкодження майна потерпілої сторони, а також наявності в діях особи, яка завдала відповідної шкоди, вини (умислу чи необережності), може оцінюватись господарським судом на загальних підставах». Так, в матеріалах кримінальної справи № 551/1149/20 мається висновок комісійної судової автотехнічної експертизи від 25 жовтня 2022 № 20207/3952/3053, проведеної експертами Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. МС. Бокаріуса» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Шишацького районного суду Полтавської області\~ від 19 липня 2021 року. На задані питання експерти надали наступні відповіді: - в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ЗАЗ-1102 [PERSON] мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР для чого у нього не було перешкод технічного характеру; - в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ЗАЗ-1102 [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди; - в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія мотоцикла «APRILIA 650», [PERSON] мав технічну можливість уникнути дану дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР для чого у нього не було перешкод технічного характеру; - в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія мотоцикла «APRILIA 650», [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 113-126). Відповідно до п. 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Згідно з п.10.4 ПДР водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Пунктом 12.3 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Пунктами 1.3 та 1.4 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.\~ Таким чином, в діях обох водіїв маються порушення Правил дорожнього руху, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП,\~ а отже ДТП стала наслідком одночасної протиправної винної поведінки обох водіїв під час взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. За таких обставин до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 1188 ЦК України, а не ст. 1187 цього Кодексу, а шкода відшкодовується на загальних підставах. Частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Крім того, з наявних у кримінальній справі відеозапису\~ допиту судом свідків [PERSON] (23-53 хв. файлу 10064) та [PERSON] (16-36 хв. файлу 10064) від 19.07.2021, зі змісту письмових протоколів допиту потерпілого [PERSON] від 11.08.2020, свідків [PERSON] від 26.10.2020 та [PERSON] від 10.10.2020 слідує, що під час ДТП [PERSON] керував мотоциклом без захисного мотошолому (а.с.164-175). Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі. Пунктом 1.5. Правил дорожнього руху\~ визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків Згідно з положеннями пп. «г» п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі. При цьому суд звертає увагу на те, що на момент ДТП [PERSON] був не лише пересічним водієм, а й тривалий час проходив службу в органах цивільного захисту, а отже достеменно був обізнаний, як з необхідністю використання захисного мотошолому під час керування мотоциклом, так й з ймовірними негативними наслідками відсутності такого захисту для водія мотоциклу в разі виникнення ДТП. За таких обставин факт керування [PERSON] на момент виникнення ДТП мотоциклом без вдягнутого мотошолома суд розцінює не наше як грубу необережність з його боку. При цьому з матеріалів кримінального провадження, зокрема протоколу огляду місця ДТП (а.с. 176-187), показань потерпілого та свідків і медичної документації слідує, що найтяжчі тілесні ушкодження у вигляді внутрішньої ЧМТ, забою головного мозку, субдуральної гематоми, травматичного субарахноідального крововиливу праворуч, лінійного перелому правої тім`яної кістки\~ [PERSON] отримав внаслідок того, що вдарився головою, яка не була захищена мотошоломом, об лобове скло автомобіля та асфальт при падінні після зіткнення двох транспортних засобів. Саме з їх наявністю пов`язане його тривале лікування та відновлення, а також подальше встановлення йому інвалідності 2 групи.\~\~\~\~\~ Отже, суд приходить до висновку, що характер та ступінь отриманих [PERSON] тілесних ушкоджень та подальші негативні наслідки їх отримання для його здоров`я пов`язані не лише з винною протиправною поведінкою [PERSON] ,\~ також більшою мірою з винною протиправною поведінкою самого [PERSON] , який допустив, як порушення вимог п. 12.3 ПДР, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП, так і порушення вимог ч.\~ 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», пп. «г» п. 2.3 ПДР (керування мотоциклом без мотошолому), що знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманими ним ушкодженнями голови, подальшим тривалим лікуванням та встановленням інвалідності. Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, суд застосовує до спірних правовідносин положення п.3 ч.1 ст. 1188 та ч. 2 ст. 1193 ЦК України та врахувавши обставини вчинення ДТП, що мають істотне значення та його наслідки, а також\~ ступінь вини кожного з винуватців ДТП,\~ вважає, що здійснене відповідачем страхове відшкодування в розмірі 47604,64 грн., що становить 24\~ відсотки від загальної суми шкоди завданої здоров`ю [PERSON] , повністю відповідає обсягу та ступеню вини учасника ДТП [PERSON] . Інша частина завданої здоров`ю [PERSON] шкоди в розмірі 150739,01 грн.\~ (198343,65 - 47604,64) стягненню з відповідача не підлягає та повинна покриватись самим\~ позивачем, оскільки є пропорційною\~ обсягу та характеру вини самого [PERSON] , як безпосередньо у вчиненні ДТП, так і в частині значних негативних наслідків для його здоров`я. Враховуючи висновок суду про те, що відповідач вчасно здійснив виплату страхового відшкодування у обсязі, що відповідає характеру та ступеню вини водія забезпеченого транспортного засобу [PERSON] та не має обов`язку у виплаті [PERSON] страхового відшкодування в більшому розмірі, суд вважає відсутніми підстави для стягнення з відповідача будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасне виконання\~ грошового зобов`язання.\~ За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволені заявлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у задоволені позову відсутні підстави для покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи те, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору, а справу вирішено не на його користь - судові витрати за розгляд даної справи суд відносить на рахунок державного бюджету. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed