Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

В провадження Червонозаводського районного суду м. Харкова 04.12.2023 року надійшла позовна заява про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якій позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , терміном у 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] в місті Мюнхен (Німеччина) померла мати - [PERSON] . Померла [PERSON] постійно проживала в Німеччині з 2004 року (згідно особливої відмітки в закордонному паспорті прийнята на облік в Генконсульстві України в Мюнхені 10.01.2004 року). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належала померлій на праві спільної сумісної власності з позивачкою та була набута в порядку приватизації. Померлою заповіт складений не був. Спадкоємцями померлої [PERSON] є її діти - [PERSON] (ім`я до укладення шлюбу - [PERSON] ) та її рідний брат - [PERSON] . 14.11.2023 року після звернення позивачки до приватного нотаріуса Гончаренко Т.А., їй було повідомлено, що вона пропустила термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Одночасно 14.11.2023 року рідним братом позивачки - [PERSON] була подана нотаріусу заява про відмову від прийняття спадщини. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги, що має право на прийняття спадщини за законом та на майно, що залишилося після смерті її матері [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через те, що у зв`язку з військовою агресією вона була вимушена виїхати за межі території України, не мала змоги записатися на прийом до посольства України. Також своєчасному оформленню спадщини перешкоджав тривалий час видачі компетентними органами Німеччини свідоцтва про смерть [PERSON] , яке було виготовлене лише 27 березня 2023 року, а фактично отримане позивачкою в квітні 2023 року, тобто після спливу строку на прийняття спадщини. Ухвалою суду від 07.12.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.02.2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки подав заяву про розгляд справи за їх з позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у відповідності до ст. 178 ЦПК України своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою суду від 14.05.2024 року призначено провести заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] в місті Мюнхен (Німеччина) померла мати позивачки - [PERSON] , яка проживала в Німеччині з 2004 року (згідно особливої відмітки в закордонному паспорті прийнята на облік в Генконсульстві України в Мюнхені 10.01.2004 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належала померлій на праві спільної сумісної власності з позивачкою та була набута в порядку приватизації. Спадкоємцями померлої [PERSON] є її діти - [PERSON] (ім`я до укладення шлюбу - [PERSON] ) та її рідний брат - [PERSON] . Брат позивачки - [PERSON] 14.11.2023 року подав приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. 16.11.2023 року за вих. № 235/02-14 приватним нотаріусом Гончаренком Т.А. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що позивачкою пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини та не надано документ, що т, що підтверджує факт прийняття спадщини до шести місяців. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Згідно зі ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Якщо ж у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16 листопада 2020 року у справі 554/5866/18 (провадження № 61-5198св19). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (постанова Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22)). Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Суд приходить до висновку, що позивачкою доведено наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, з огляду на наступне. Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який триває на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався. З урахуванням введеного в Україні воєнного стану, у позивачки виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. При цьому, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Але враховуючи те, що предметом даного спору є не питання щодо зупинення перебігу процесуального строку для прийняття спадщини, а з`ясування обставин, які перешкоджали позивачу прийняти спадщину у встановлений законом строк, відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Наведене доводить існування підстав для визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачкою з поважних, не залежних від неї причин. В зв`язку з наведеним, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved