Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

01.04.2024 [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] , в якому просив визнати його - [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилась в м. Черкаси Черкаської області, актовий запис про народження № 424 від 09.04.2014 та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 424 про народження [PERSON] , [INFO] , а саме у відомостях про батька вказати батька - [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з 2006 року він проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений зі слів матері. 01.06.2023 при трагічних обставинах його дружина загинула під час ракетного обстрілу. В їх сім`ї ніколи не виникало ситуацій, в яких піддавалось сумніву його батьківство. 19.01.2024 з метою підтвердження батьківства він звертався до ТОВ «МАМА ПАПА» для проведення ДНК тесту, відповідно до результату якого ймовірність того, що він є біологічним батьком [PERSON] складає 99,999%. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02.04.2024 позовну заяву передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 18.04.2024 дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та згідно автоматизованого розподілу передана для розгляду судді Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в підготовче судове засідання не з`явився, 14.05.2024 від начальника відділу Л. Літовкіної надійшло клопотання, в якому остання просила проводити розгляд справи без участі представника, при розгляді заяви покладалася на розсуд суд. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачкою та ухвалити рішення в підготовчому засіданні виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] в м. Черкаси народилась [PERSON] , про що 09.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 424 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , копія якого долучена до матеріалів справи. Батьком дитини записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України № 00039991302, сформованого 07.06.2023, у актовому записі № 424 про народження [PERSON] відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України (за вказівкою матері). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.06.2023 Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 631 від 13.06.2023 малолітній [PERSON] надано статус дитини-сироти, а рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 701 від 27.06.2023 над малолітньою [PERSON] встановлено опіку та призначено її опікуном [PERSON] . На даний час малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 41382 від 24.01.2024, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999%. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Так, статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. За змістом частини 2 статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями частини 1, 2 статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частинами 3, 4 цієї статті позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у справах про визнання батьківства. Доказами у даній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Європейський суд з прав людини у рішенні «Калачова проти Російської Федерації» (заява № 3451/05, § 34, від 07.05.2009) зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Так, згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 41382 від 24.01.2024, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999%. Отже, факт батьківства позивача щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з підпунктом 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Таким чином, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачкою, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, понесених ним при зверненні до суду із даним позовом, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України суд не вирішує. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved