Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.04.2021 року [PERSON] приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банк з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку підписавши Анкету-Заяву. На підставі вказаної Анкети-Заяви відповідачці видано платіжну картку, як засіб доступу до банківського рахунку, відкрито рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміт на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, Тарифами Банку складає між ним і банком кредитний договір. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором про надання кредитних коштів виконав. Однак відповідачка умови договору не виконує, порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення за нею заборгованості розмір якої, станом на 16.07.2023 року складає 44301,25 гривень, з яких: 26027,39 гривень - заборгованість за кредитом; 18273,86 гривень - заборгованість по відсоткам. Невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань порушує законні прав та інтереси АТ «А-Банк», як кредитора, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за вказаним договором про надання банківських послуг в розмірі 44301,25 гривень та судові витрати, які складаються із суми судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом у розмірі 2684 гривень. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та ухвалення заочного рішення у справі (а.с.5). Відповідач, в судове засідання не прибула, неодноразово надавала клопотання про відкладення судових засідань (а.с.41,45,49,53), відзиву на позовну заяву не надала. Відповідачка, 30.10.2023р. надала, через канцелярію суду, квитанцію про сплату боргу (а.с.46). ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Іллічівський міський суд Одеської області від 01.09.2023 р. відкрито провадження у справі (а.с. 36). 14.05.2024 р. постановлена ухвала про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 09.04.2021р між позивачем та відповідачем шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Так, у анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погодилася з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк» становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що остання ознайомився та погодився з такими умовами та тарифами банку, паспортом споживчого кредиту. До даної позовної заяви позивачем долучено вищевказану анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Тарифи користування карткою «Зелена» (а.с.7,11,12-28). Згідно довідки за лімітами, яка видана А-Банк (а.с.12 на звороті), [PERSON] встановлювався ліміт у розмірі 18200 , 26100 грн.. Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями частин 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються АТ «Акцент-Банк», відтак такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до розрахунків, наданих позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним 09.04.2021, заборгованість станом на 16.07.2023 становить 44301,25грн., з яких: 26027,39 грн. заборгованість за кредитом, 18273,86 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн.- штраф (а.с.6-7). Згідно ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачка, 30.10.2023р., через канцелярію суду надала заяву в якій просила долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату заборгованості за споживчим кредитом (а.с.45-46) та надала квитанцію від 30.10.2023р. на суму 22800,0 грн. Однак суд відхиляє таки доказ оскільки в ньому відсутні реквізити, які підтверджують сплату заборгованості саме за кредитним договором від 09.04.2021р. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, при розгляді вказаної справи суд застосовує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 в справі №342/180/17. Зокрема, у такому судовому рішенні зазначено, що без наданих АТ КБ «Приватбанк» підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових Умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Як видно зі змісту підписаної відповідачем анкети-заяви, у такій відсутні будь-які умови договору щодо встановлення відповідальності у вигляді сплати відсотків за користування кредитом. Окрім цього, в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», яким місить інформацію про нарахування процентів та штрафних санкцій. Разом з цим, із змісту споживчого паспорту видно, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, а також відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався також на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку. Проте, матеріали справи не містять достатніх доказів, що саме ці Умови та Тарифи зрозуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 09.04.2021, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили саме ці умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані позивачем до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком паспорт споживчого кредиту, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді сплати відсотків за користування кредитними коштами, а відтак відсутній обов`язок відповідача щодо їх сплати. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 викладена правова позиція, відповідно до якої ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. При цьому, зважаючи на те, що відповідач порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухилилася від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 09.04.2021 у розмірі 26027,39 грн., що є заборгованістю за кредитом. V. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення №6005315380003 від 16.07.2023 (а.с. 31) позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1578,46 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial