Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

26.12.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Буженко Ю.С. подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить визнати недійсним укладений між сторонами шлюб. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.1988 позивачка уклала шлюб з відповідачем від якого у них дітей не має. Вказує, що необхідність укладення шлюбу була обумовлена тією причиною, що для кар`єрного просування на роботі, відповідачу необхідний був статус "одруженого". З цією метою відповідач запропонував позивачці певну суму грошей, щоб вона формально уклала з ним шлюб без створення сім`ї, та без проживання один з одним, на що [PERSON] погодилась. Однак на даний час позивачка просить суд визнати такий шлюб недійсним, оскільки він є фіктивним. Ухвалою суду від 27.12.2023 позовну заяву залишено без руху. 03.01.2024 позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 17.01.2024 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.02.2024 справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 10.05.2024 відмовлено відповідачу у прийнятті визнання ним позову позивачки. Представник позивача [PERSON] - адвокат Буженко Ю.С. в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подав заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити. У попередньому судовому засідання, яке відбулося 27.03.2024 представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та вказав, що позивачці для отримання спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах є необхідним визнання вищевказаного шлюбу недійсним. Відповідач [PERSON] у судове засідання 29.04.2024 також не з`явився, але подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав. У попередньому судовому засідання, яке відбулося 27.03.2024 відповідач вказав, що укладення шлюбу з позивачкою йому було необхідно для роботи та поставлення його у чергу на отримання квартири. Зазначив, що вказаний шлюб є фіктивним, а тому він позовні вимоги визнає повністю. Допитана у судовому засіданні 27.03.2024 свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка у справі проживала з [PERSON] у [ADDRESS] , близько 15 років. Відповідач їй не знайомий, та їй не відомо нічого з його та позивачки життя. Допитана у судовому засіданні 27.03.2024 свідок [PERSON] суду пояснила, що їй відомо про фіктивність шлюбу позивачки та відповідача. Позивачка [PERSON] проживала разом із [PERSON] близько 15 років у [ADDRESS] . Зазначає, що вони з позивачкою та [PERSON] дружили, ходили до них в гості. Відповідача вперше побачила у судовому засіданні та ніколи не цікавилась чи позивачка з ним укладала шлюб. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 12.11.1988 у Палаці урочистих подій м. Львова було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4138, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.11.1988. Прізвище дружини після одруження [PERSON] (а.с.18). Судом не встановлено наявність дітей від даного шлюбу у сторін. Позивачка [PERSON] звертаючи до суду із даним позовом вказувала, що шлюб з відповідачем є формальним, такий було укладено для отримання відповідачем статусу «одруженого» та кар`єрного просування, оскільки у радянські часи одружені люди мали кращі посади. Відповідач [PERSON] визнав такі позовні вимоги та вказав, що дійсно йому для професійних здобутків необхідно було укласти шлюб, на що позивачка погодилася, однак вони ніколи не проживали разом як сім`я. Аналіз доводів сторін свідчить, що сторони вважають укладений ними шлюб недійсним з огляду на його фіктивність, а тому до спірних правовідносин необхдно застосувати норми матеріального права, які регламентують питання фіктивності шлюбу. Так, відповідно до статті 15 КпШС України, чинного на час реєстрації спірного шлюбу, для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку. Згідно зі статтею 45 КпШС України, шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Згідно з частиною першою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частин другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (частини другої статті 41 СК України). У пункті 13 постанови Пленум Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. На переконання суду фіктивність шлюбу, як правова категорія, повинна бути доведена перед судом належним чином, на підставі відповідних доказів, як це передбачено у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження фіктивності укладеного між сторонами шлюбу сторони не надали суду належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про фіктивність укладеного ними шлюбу. Так, показання свідків [PERSON] та [PERSON] не можуть доводити намір сторін укласти фіктивний шлюб, так як такий шлюб було укладено більше як 35 років тому, а за показами таких свідків, вони знайомі з позивачкою близько 15 років. Не може свідчити про фіктивність шлюбу і доводи про те, що позивачка більше 15 років проживала з іншою особою, так як це не виключає укладення шлюбу задовго до таких відносин і наявність шлюбних відносин у сторін. Більше того, суд вважає за необхідне відзначити, що посилання позивачки на необхідність укладення шлюбу для кар`єрного просування відповідача на тролейбусному заводі є голослівним, не переконливим та не підтвердженим будь-якими доказами. Натомість у позовній заяві зазначено, що «Після формального укладення шлюбу сторони проживали окремо. Лише інколи зустрічались, щоб бути на зв`язку.». Суду неможливо оцінити періодичність та характер таких зустрічей, однак час факт їх наявності не дає суду підстав для висновку про фіктивність такого шлюбу. А тому, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів фіктивності шлюбу сторін, а також на тривалість такого шлюбу (більше 35 років), вік сторін у справі (1967 та 1966 роки народження), проживання на території однієї області (Львівська) тощо, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні таких позовних вимог. Також, як зазначено у ст. 42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. У судовому засіданні представник позивачки та позивачка заявляли, що звернення до суду з даним позовом зумовлено необхідність отримання [PERSON] права на спадщину після смерті [PERSON] , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Однак, з відповіді завідувача Третьої Львівської ДНК Львівської області від 04.04.2024 видно, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за 2023-2024 роки не була заведене спадкова справа. Тому, такі доводи позивачки також суд оцінює критично. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Згідно ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачка згідно п. 9 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed