Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У квітні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 19 грудня 2020 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 334. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх не бажає, шлюб існує формально, з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Характер взаємовідносин, які склалися між ними, робить їх подальше спільне життя не можливим, у них різні погляди на життя та сімейні відносини. Фактично їхня сім`я розпалася, існує лише формально, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Іжук Б.В. не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлена про час та слухання справи через оголошення на веб-порталі судової влади. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що 19 грудня 2020 року сторони зареєстрували шлюб у Чортківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 334. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають і не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, у них різні погляди на життя та сімейні відносини. Фактично їхня сім`я розпалася, існує лише формально. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved