Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт постійного проживання на території України у неповнолітньому віці з матір`ю станом на 1991 рік, у тому числі станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року. Вимоги заяви обґрунтовано тим, що заявниця була документована паспортом громадянина СРСР, який згодом було встрачено, у зв`язку з чим своєчасно не здійснила отримання паспорта громадянина України, а тому на теперішній час не має документів, що посвідчують її особу та підтверджують громадянство. Заявник зазначає, що проживала разом із матір`ю, батьком і братом у с.\~Новостанкувата, Добровеличківського району Кіровоградської області, у період із 1984 року по 1992 рік, навчалася у Тернівській середній школі Добровеличківського району Кіровоградської області, у травні 1993 року зареєструвала шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області та змінила прізвище з '' [PERSON] '' на '' [PERSON] ''. Для документування заявник звернулася до Кропивницького сектору УДМС України у Кіровоградській області, однак їй було відмовлено у підтвердженні належності до громадянства України та рекомендовано встановити факт постійного проживання у неповнолітньому віці разом із матір`ю або батьком на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України заявниці необхідне для отримання паспорту громадянина України. Встановлення даного факту є підставою для оформлення належності до громадянства України, а оскільки іншого порядку чинним законодавством України не передбачено, тому вона звертається до суду. Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та пояснила, що у 1992 році отримала паспорт громадянина СРСР, який у 2018 році згорів при пожежі, тривалий час не робила документи через відсутність можливості, разом із чоловіком не проживає, проте шлюб не розірвано. Представник заявника у судовому засіданні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засідані заперечувала щодо задоволення заяви, оскільки факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того, від представника заінтересованої особи надійшли пояснення, в яких остання зазначила, що Центрально-південне управління державної міграційної служби відповідно постанови Кабінету Міністрів України №569 від 06.06.2023 року є правонаступником майна, прав та обов`язків УДМС у Кіровоградській області та УДМС у Черкаській області. Щодо вимог заяви зазначила, що при зверненні заявника до територіального підрозділу ЦПМУ ДМС з питань встановлення належності громадянства України заявнику необхідно надати, зокрема рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, або судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року її батьків або іншого законного представника, з яким вона у неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні станом на 13.11.1991 року (а.с.39-50). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що з 11.10.2001 року проживає разом із заявницею, яка є [PERSON] , оскільки бачив її паспорт радянського зразка, який при пожежі у 2018 році згорів, його паспорт також згорів, проте у 2018 році він отримав новий. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.293 ч.2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.3\~ч.1\~п.п.1,\~2\~Закону України\~''Про\~громадянство України''\~громадянами\~України є:\~усі\~громадяни колишнього\~СРСР,\~які на\~момент проголошення\~незалежності України\~(24\~серпня 1991\~року)\~постійно проживали\~на території\~України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності\~Законом України\~"Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (ст.\~3 ч.2 Закону України ''Про громадянство України''). Відповідно ст.8 Закону України ''Про громадянство України'' особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України\~"Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Згідно пункту 7 підпункту «а» Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого\~Указом Президента від 27 березня 2001 року №215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Одним із\~документів для\~встановлення належності\~до громадянства\~України відповідно\~до ст.3\~ч.1\~п.1\~ Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (пункт 8 підпункт "в" Порядку). Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видано повторно 13.04.2023 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерствва юстиції (м.\~Одеса), актовий запис №1616 (а.с.10). Довідка №97 від 22.06.2023 року, яка видана виконавчим комітетом Добровеличківської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, свідчить, що [PERSON] , [INFO] , згідно погосподарської книги №1 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , та №2 за 1991-1992 роки, особовий рахнок № [NUMBER] , дійсно була зареєстрована в с.\~Новостанкувата (бувша Тернівська сільська рада Добровеличківського району Кіровоградської області) разом із батьками та братом: мати [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] (а.с.12-14). Довідка №145 від 28.06.2023 року, яка видана Добровеличківським ліцеєм ''Лідер'' Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, свідчить, що [PERSON] , 1976 року народження, дійсно навчалася з 1984 року по 1992 рік у Тернівській неповно середній школі Добровеличківського району Кіровоградської області та закінчила дев`ять класів з отриманням свідоцтва про неповну середню освіту № [NUMBER] у червні 1992 року (а.с.16). Заява про видачу паспорта свідчить, що [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Одеса, національність: українка, батьки: [PERSON] , [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] , звернулася з заявою про видачу паспорта у зв`язку з досягненням віку. Паспорт видано на підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Приморським районним РАЦС м.\~Одеса 20.06.1984 року. Видано паспорт серії [NUMBER] від 16.12.1992 року (а.с.17). Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00044261015 від 27.03.2024 року свідчить, що [INFO] народилася [PERSON] , про що Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції складено 27.10.1976 року актовий запис №1616 та видане свідоцтво про народження серія [NUMBER] . 13.04.2023 року повторно видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Матір`ю записано [PERSON] , [INFO] , батька записано відповідно ст.135 ч.1 СК України [PERSON] (а.с.74-75). Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00044260659 від 27.03.2024 року, свідчить що, відділом реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області 15.05.1993 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище дружини змінено на [PERSON] , актовий запис №22 (а.с.72-73). Листом Кропивницького сектору УДМС України у Кіровоградській області повідомлено [PERSON] , що вжитими заходами факт реєстрації заявника та її батьків станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року документально не підтверджено, а тому документувати [PERSON] паспортом громадянина України неможливо, рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження факту проживаня на вказані дати на території України в неповнолітньому віці разом з матір`ю або батьком (а.с.22-23). Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази суд вважає, що матеріалами справи доведено факт, який просить встановити заявник, а тому враховуючи, що вказаний факт не можливо встановити іншим чином, проте він має юридичне значення, оскільки впливає на реалізацію прав заявника, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви.

Outcome: approved