Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - виключити відомості про нього, [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису про народження №1245 від 06 травня 2017 року, що складений Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області; - виключити відомості про нього, [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису про народження №1029 від 26 квітня 2019 року, що складений Житомирським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04 лютого 2016 року між ним та відповідачкою по справі [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №107 та видано свідоцтво про шлюб. Під час перебування у зазначеному шлюбі народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких відповідно до ст.122 СК України записано позивача. Вважаючи, що він не є батьком дітей, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23 вересня 2022 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто особі, яка її подала. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від27 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 30 вересня 2022 року у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2023 рокувідмовлено у прийнятті визнання позову відповідачем [PERSON] та продовжити підготовче засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про об`єднання справ в одне провадження. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2023 року позовну заяву в частині позовної вимоги про виключення щодо [PERSON] , як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису про народження №1245 від 06 травня 2017 року, що складений Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області - залишено без розгляду. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2023 року у даній справі призначено судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено експерту Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи та на час проведення експертизи провадження у справі зупинено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 червня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2023 року про залишення без розгляду позовних вимог про виключення з актового запису про народження дитини [PERSON] відомостей про батька - без змін. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 07 липня 2023 року у вищевказаній цивільній справі поновлено провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 17 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про повторне призначення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі №296/6110/22. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 17 жовтня 2023 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, у вищевказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 листопада 2023 року. В судове засідання, призначене на 23 листопада 2023 року, позивач не з`явився, просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку із хворобою, на підтвердження чого надав копію медичного висновку від 22.11.2023. В судові засідання, призначені на 15 січня 2024 року та 21 лютого 2024 року позивач та інші учасники справи не з`явились. Про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Судовий розгляд справи, призначений на 27 березня 2024 року, було відкладено на 14 травня 2024 у зв`язку з неналежним повідомленням відповідачки [PERSON] про розгляд справи (конверт повернувся на адресу суду не врученим). 12 квітня 2024 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Касянчука В.В., з яким 29.03.2024 було укладено договір про надання правничої допомоги, надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а 19 квітня 2024 року надійшло клопотання про отримання копії звукозапису судового засідання, однак для ознайомлення з матеріалами cправи та отримання диску з записом засідання представник позивача до суду не з`явився. В судове засідання, призначене на 14 травня 2024 року об 11 годині 30 хвилин, позивач [PERSON] та його представник - адвокат Касянчук С.В., відповідачка [PERSON] та її представник - адвокат Ляхов О.В., представники третіх осіб: Служби у справах дітей Житомирської міської ради та Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі. У відповідності до положень ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з метою дотримання розумних строків розгляду цивільної справи, враховуючи неодноразову неявку позивача та інших учасників в судові засідання, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів. Згідно зі ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04 лютого 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №107. У відповідності до наявних в матеріалах справи копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , та їх батьками записані сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] . Позивач, не вважаючи себе батьком [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із цим позовом. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, cуд зазначає наступне. Відповідно до частин 1, 3 статті 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. За положеннями частини 1 статті 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі статтею 133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст.136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно положень статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п.2.13.1 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справа. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами ( стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації, На сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v.russianfederation» №3451/05, параграф 34, від 7 травня 2009 року). Отже, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Як вбачається з матеріалів справи, призначена ухвалою суду від 20 лютого 2023 року молекулярно - генетична експертиза не була проведена у зв`язку з неодноразовою неявкою відповідачки по справі [PERSON] разом з дитиною - [PERSON] , до експертної установи для відбору зразків крові, а саме 12 травня 2023 року та 09 червня 2023 року. При цьому, судом вжито належних процесуальних заходів з метою проведення молекулярно - генетичної експертизи (експертизи ДНК) та забезпечення участі відповідачки разом із дитиною у її проведенні. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній висновок молекулярно - генетичної експертизи та будь-які інші докази, які б свідчили про відсутність між позивачем по справі [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , кровного споріднення. Як вбачається із нотаріально посвідченої заяви від 13.09.2022, адресованої [PERSON] всім компетентним органам та особам, останній, як батько малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , заперечував проти їх виїзду за межі України в супроводі матері [PERSON] . Згідно повідомлення від 13.09.2022, [PERSON] просив голову Державної прикордонної служби України заборонити перетин кордону України його дітьми без згоди батька при спробі такого відповідачкою [PERSON] . У відповідності до змісту копії позовної заяви, отриманої Корольовським районним судом 14.09.2022, позивач [PERSON] просив розірвати шлюб з [PERSON] , посилаючись на втрату почуття любові, різні погляди на сімейні цінності, відсутність нормального спілкування, негативний характер особистих відносин. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи якнайкращі інтереси дитини, яка не може бути позбавлена батьківського піклування зважаючи лише на неприязні стосунки між її батьками, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність між ним та малолітнім [PERSON] кровного споріднення, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed