Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до Заводської міської територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування (Заводська міська рада) про визнання права на земельну частку (пай). Позов мотивовано тим, що 01.05.1985 року позивачка була прийнята в члени колгоспу ім. Леніна Лохвицького району Полтавської області. У 1989 році на базі бувшого відділку № 3 колгоспу ім. Леніна був створений колгосп "Жовтень". 15.03.1989 року вона була прийнята в члени колгоспу "Жовтень" Лохвицького району Полтавської області. При складанні списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 0005 від 09.02.1996 року, позивачка була включена до даного списку за № 8, що підтверджується інформаційним листом відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного Управління держгеокадастру у Полтавській області № 4162/15-23 від 21.08.2023 року. При видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) позивачці вказаний сертифікат не був виданий. Згідно Розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації № 353 від 19.12.2005 року середній розмір земельної частки (паю) складає 3,85 га, що підтверджується інформаційним листом відділу № 4 управління у Миргородському районі головного управління держгеокадастру у Полтавській області №29-16-0.2014-903/14-21 від 06.12.2021 року. Враховуючи вищевикладене, позивачка має право на земельну частку (пай), розміром 3,85 га із земель розпайованого колгоспу "Жовтень" Заводської міської об"єднаної територіальної громади, в яку увійшли землі Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області. В зв"язку з цим вона вимушена була звернутися до суду із даною позовною заявою. В судове засідання позивачка не з"явилася, але подала заяву про розгялд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь -якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 01.05.1985 року позивачка [PERSON] була прийнята в члени колгоспу ім. Леніна Лохвицького району Полтавської області. У 1989 році на базі бувшого відділку № 3 колгоспу ім. Леніна був створений колгосп "Жовтень". 15.03.1989 року вона була прийнята в члени колгоспу "Жовтень" Лохвицького району Полтавської області. Позивачка працювала на посаді зоотехніка. Членство та трудова діяльність позивачки у колгоспах ім. Леніна та "Жовтень" Лохвицького району Полтавської області підтверджується трудовою книжкою колгоспника, серія [NUMBER] (а.с.7,8). Відповідно до розпорядження КМУ № 721 від 12.06.2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області" Бодаквянська сільська рада увійшла в склад Заводської міської об"єднаної територіальної громади. Станом на 09.02.1996 року, тобто на час складання списків, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 0005 від 09.02.1996 року та видачі вищевказаного Акту - позивачка проживала в с. Нижня Будаківка Лохвицького району Полтавської області. Вказане село знаходилося на території Бодаквянської сільської ради. При складанні списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 0005 від 09.02.1996 року, позивачка була включена до даного списку за № 8, що підтверджується інформаційним листом відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного Управління держгеокадастру у Полтавській області № 4162/15-23 від 21.08.2023 року. При видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) позивачці вказаний сертифікат не був виданий. Згідно Розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації № 353 від 19.12.2005 року середній розмір земельної частки (паю) складає 3,85 га, що підтверджується інформаційним листом відділу № 4 управління у Миргородському районі головного управління держгеокадастру у Полтавській області №29-16-0.2014-903/14-21 від 06.12.2021 року. Указом Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" зазначено: п. 1.2 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. П. 6 передбачено, що у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Пленумом Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" (Постанова № 7 від 16.04.2007 року) постановлено: п. 24 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899 (із змінами) - право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено, про порушене право [PERSON] дізналася в 2023 році. Захист в даному випадку права судом не обмежується строком позовної давності відповідно до Постанови Верховного Суду від 29.09.2021 року в справі №181/257/19. Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на підставах, що не заборонені законом. З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Outcome: approved