Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

У травні 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якій просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS] . Вказана справа перебувала в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінової К.С. Внаслідок закінчення строку відрядження судді Лукінової К.С. до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, справу протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 року передано у моє провадження. Ухвалою від 03.02.2022 року дану цивільну справу було прийнято до провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі. Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі за зустрічним позовом посилались на те, що вони усі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] разом з відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Проте, на теперішній час [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не мають доступу до квартири у зв`язку зі зміною відповідачами замку на вхідних дверях, надати ключі від нового замку відмовляються, чим чинять перешкоди у користуванні житлом. У зв`язку з викладеним змушені звернутись до суду із зазначеним позовом та просили суд усунути позивачам перешкоди в користуванні вищевказаною квартирою шляхом вселення. Ухвалою від 03.02.2022 року прийнято зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Об`єднано зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення в одне провадження із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою від 22 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою від 23 травня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Таким чином, предметом розгляду у даній справі є лише зустрічний позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення. Позивачі за зустрічним позовом також у судове засідання не з`явились, представник позивачів за зустрічним позовом надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідачі за зустрічним позовом у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлені належним чином. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, просила розглядати справу без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, суд розглядає справу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що [INFO] на квартиру за адресою [ADDRESS] був виданий ордер Дніпровським шинним заводом на сім`ю з трьох чоловік: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 125). З довідки Голови правління ОСББ Прогрес-5 Суворової Н.В. про склад сім`ї від 26.04.2019 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 131). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 17.10.2021 року, відомості щодо квартири за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с. 93). Зазначені факти сторонами у справі не оспорюються. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 2007 року, що підтверджується копією його паспорту та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 36, 120). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1999 року, що підтверджується копією її паспорту та відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 34, 123). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 2016 року, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 34, 123). Крім того, згідно довідки про реєстрацію місця проживання, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] з 19.10.2021 року (а.с. 126). Таким чином, позивачі за зустрічним позовом мають право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Так, у своєму позові [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] посилались на те, що відповідачі по справі чинять перешкоди у користуванні спірною квартирою. Виникають конфлікти з приводу проживання у даній квартирі. Вказує, що в грудні 2018 року позивачі намагалися потрапити до квартири, однак не змогли своїми ключами відчинити вхідні двері, після чого зрозуміли що [PERSON] змінила замки. На телефонні дзвінки вона не відповідала, а тому позивачі були змушені звернутися до правоохоронних органів, що підтверджується протоколом про прийняття заяви про вчинене правопорушення або таке, що готується №59220 від 11.12.2018 року. На свою заяву від 11.12.2018 року було отримано відповідь, що факти викладені у заяві мають цивільно-правовий характер та не відносяться до компетенції органів поліції. Згідно акту від 24.11.2021 року, а також акту від 25.11.2021 року, які було складено в присутності свідків, [PERSON] без пояснень причин відмовилась пустити [PERSON] та [PERSON] до квартири за адресою: [ADDRESS] . Також [PERSON] та [PERSON] не змогли своїми ключами відчинити вхідні двері у даній квартирі, оскільки ключі не підходили. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] посилались на те, що відповідачі чинять їм перешкоди у користуванні спірною квартирою, у якій зареєстровано їх місце проживання. Згідно з частиною четвертою статті 9, статтею 109 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ними (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло. Оскільки підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідачі фактично не визнають за позивачами права користування спірною квартирою, вчиняють дії щодо перешкод у користуванні житлом, й судом встановлено, що право позивачів на користування спірною квартирою є чинним, тому вимоги про вселення до квартири підлягають задоволенню. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зустрічного позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом вселення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved