Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

ФОП [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Харкова із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з останнього 3% річних у розмірі 4850,69 грн., інфляційні втрати у розмірі 26176,92 грн., та судові витрати у розмірі 1073,60 грн. зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 11917,50 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 18 жовтня 2021 року Київським районним судом м.Харкова було винесено заочне рішення по справі № 953/19683/20, яким позовні вимоги ФОП [PERSON] задоволено в повному обсязі та призначено до стягнення з [PERSON] , завданні збитки в порядку регресу у розмірі 69580,00 грн. витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 840,80 грн., витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 10757,60 грн., а разом 81178,40 грн. 18 квітня 2023 року, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. було винесено постанови про відкриття виконавчих провадженнях № 71600434 та №71599158 за виконавчим листом № 953/19683/20 від 07.02.2022 року про стягнення з [PERSON] 81178,40 грн. Позивач у своїй позовній заяві наголошує на тому, що з дати винесення Київським районним судом міста Харкова заочного рішення відповідач не сплатив навіть частини суми боргу, а тому рішення суду є невиконане, а відповідач не виконує судове рішення. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2023 року позовну заяву передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м.Харкова. 11 грудня 2023 року справа надійшла до Дзержинського районного суду м.Харкова та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2023 надійшла у провадження судді Теслікової І.І. Ухвалою судді від 15 грудня 2023 року по вищевказаній цивільній справі було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження і відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України\~призначений розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.\~Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження. Ухвалою суду від 15 березня 2024 року здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 09 травня 2024 року вирішено про заочний розгляд справи. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, 18 жовтня 2021 року Київським районним судом м.Харкова було винесено заочне рішення по справі № 953/19683/20, яким позовні вимоги ФОП [PERSON] задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] , завданні збитки в порядку регресу у розмірі 69580,00 грн., витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі 840,80 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу в розмірі 10757,60 грн., а разом 81178,40 грн. Заочне рішення суду набуло законної сили 18 листопада 2021 року. На виконання заочного рішення по справі №953/19683/20 Київським районним судом м.Харкова 07 лютого 2022 року видано виконавчі листи. Згідно копії виконавчого листа №953/19683/20 виданого 07 лютого 2022 року Київським районним судом м.Харкова 28 березня 2023 року виконавчий лист повернуто на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». 18 квітня 2023 року, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитром Олександровичем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 71600434 та № 71599158 за виконавчим листом № 953/19683/20 від 07.02.2022 про стягнення з [PERSON] 81178,40 грн. Позивач у своїй позовній заяві зробив розрахунки які відповідач не спростував, разом з тим, з періодом розрахунку яких суд не може погоджується у зв`язку з тим, що заочне рішення Київського районного суду м.Харкова від 18.10.2021 набуло законної сили 18 листопада 2021 року, у зв`язку з чим три проценти річних та інфляційні втрати необхідні бути розраховані за період з 18 листопада 2021 року по 14 жовтня 2023 року. Інфляційне збільшення:\~81\~178,40\~x\~1.31196587\~-\~81\~178,40\~=\~25\~324,89 грн. Загальний розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 25324,89 грн. Загальна сума\~3\~відсотків річних\~за користування\~грошовими коштами\~за вказаний\~судом період\~складає -\~81\~178,40\~x\~3\~%\~x\~696\~:\~365\~:\~100\~=\~4\~643,85 грн. Загальна заборгованість: період прострочення грошового зобов`язання 696 днів 25324,89 (інфляційне збільшення) + 4643,85 (штрафні санкції) = 29968,74 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законом встановлено розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання на рівні 3 % річних, а також обов`язок боржника відшкодувати інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов`язання. Визначення поняття «грошового зобов`язання» наявне у ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з абз. 5 ч. 1 якої, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, в тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом. У п. 22, 25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц зазначено, що «за змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц». У пунктах 44 та 45 постанови Верховного Суді у справі у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення». Відповідно до п. 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 у кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення. Враховуючи, що заочне рішення Київського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2021 року у справі № 953/19683/20, яке набрало законної сили 18 листопада 2021, є обов`язковим для виконання відповідачем, з якого стягнуто суму заборгованості, та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, стягнутої за рішенням суду, не сплативши її своєчасно і в повному обсязі, у позивача виникло право стягнення інфляційних втрат і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України станом за період з 18 листопада 2021 року по 14 жовтня 2023 року. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір №1818 про надання правової (правничої) допомоги, виписку, ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також акт надання послуг у розмірі 11917,50 гривень. З огляду на зазначені обставини суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрат на правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ФОП [PERSON] задоволено на 96,58%, відповідно судовий збір підлягає стягненню у розмірі 96,58% від сплаченої суми, тобто 1036,88 грн.

Outcome: partial