Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

В березні 2023 року надійшла вищезазначена цивільна справа, в якій позивач прохав стягнути з [PERSON] суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 273062,02 грн. на рахунок позивача. В обґрунтування позову управління зазначає, що на обліку в Головному управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області перебуває гр. [PERSON] , який отримує пенсію за вислугою років призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Згідно з документами пенсійної справи [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 12.10.1984 року та отримує пенсію з вислугою років працівникам льотно-випробувального складу цивільної авіації, призначену згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року №440/608/19 у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління щодо нарахування та виплати пенсії з 01.07.2017 року без обмеження її максимальним розміром відмовлено. Постановою Другого апеляційного суду від 10.06.2019 року по справі №440/608/19 рішення Полтавського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову постанову, якою зобов`язано Управління виплатити заявнику нараховану пенсію з 01.03.2017 року без обмеження її максимальним розміром з урахуванням вже виплачених сум. Інших зобов`язань, в тому числі щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру в подальшому судове рішення не містить. На виконання постанови Другого апеляційного суду від 10.06.2019 року по справі №440/608/19 управлінням проведено перерахунок пенсії [PERSON] без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум. Розмір пенсії з 01.03.2017 року становить 12956,53 грн. На виконання постанови Верховного суду України від 22.12.2022 року по справі №440/608/19, якою постанову Другого апеляційного суду адміністративного суду від 10.06.2019 року №440/608/19 скасовано, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року №440/608/19 залишено в силі, розмір пенсії [PERSON] приведено у відповідність до вимог чинного законодавства з 01.03.2017 року. Розмір пенсії з 01.07.2017 року становить 12956,53 грн. до виплати з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії 10740,00 грн. У подальшому розмір пенсії збільшувався з підвищенням прожиткового мінімуму та відповідно до урядових постанов. Станом на 14.04.2023 року розмір пенсії становить 37118,09 грн. з урахуванням обмеження 20930,00 грн. Внаслідок проведеного перерахунку виникла переплата пенсії в розмірі 273062,02 грн. за період з 01.07.2017 по 28.02.2023 року. В ході досудового врегулювання спору листом №1600-0217-8/19422 від 16.03.2023 року [PERSON] повідомлено щодо причини виникнення суми переплати пенсії та вирішення питання погашення переплати. Також Управлінням було направлено претензію №1600-0802-8/29256 від 20.04.2023 року на адресу відповідача з повідомленням про наявну переплату пенсії, але до цього часу відповіді не надходило та кошти на рахунок Управління не були повернуті. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. 11.10.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 30.11.2023 року відповідачем по справі подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що з позовною заявою не погоджується у повному обсязі. Вказав, що правильність здійснених розрахунків , за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових коштів. Позивачем в позовній заяві вказано, зо перерахунок було здійснено на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2019 року та на виконанні постанови Верховного суду України від 22.12.2022 року, внаслідок вказаних перерахунків виникла переплата. Зазначив, що позивачем не встановлений факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі. Окрім того, вказав, що позивачем не додано жодного доказу в підтвердження факту зловживань з боку відповідача [PERSON] , його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отимання переплати пенсії, наявності рахункової помилки з боку органів Пенсійного фонду України при виплаті йому пенсії Представник позивач в судовому засідання просила позов задовольнити з підстав визначених у позовній заяві. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача прохав суд відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає їх безпідставними, прохав суд врахувати судові витрати та стягнути їх з позивача, та врахувати висновки Верховного суду України. Представник відповідача просив суд повністю відмовити в задоволенні позовних вимог, врахувати практику Верховного суду України і Європейського суду при ухваленні остаточного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що рішенням що на обліку в Головному управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області перебуває гр. [PERSON] , який отримує пенсію за вислугою років призначену відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Згідно з документами пенсійної справи [PERSON] перебуває на обліку в управлінні з 12.10.1984 року та отримує пенсію з вислугою років працівникам льотно-випробувального складу цивільної авіації, призначену згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року №440/608/19 у задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Управління щодо нарахування та виплати пенсії з 01.07.2017 року без обмеження її максимальним розміром відмовлено. Постановою Другого апеляційного суду від 10.06.2019 року по справі №440/608/19 рішення Полтавського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову постанову, якою зобов`язано Управління виплатити заявнику нараховану пенсію з 01.03.2017 року без обмеження її максимальним розміром з урахуванням вже виплачених сум. Інших зобов`язань, в тому числі щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру в подальшому судове рішення не містить. На виконання постанови Другого апеляційного суду від 10.06.2019 року по справі №440/608/19 управлінням проведено перерахунок пенсії [PERSON] без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум. Розмір пенсії з 01.03.2017 року становить 12956,53 грн. На виконання постанови Верховного суду України від 22.12.2022 року по справі №440/608/19, якою постанову Другого апеляційного суду адміністративного суду від 10.06.2019 року №440/608/19 скасовано, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року №440/608/19 залишено в силі, розмір пенсії [PERSON] приведено у відповідність до вимог чинного законодавства з 01.03.2017 року. Розмір пенсії з 01.07.2017 року становить 12956,53 грн. до виплати з урахуванням обмеження максимального розміру пенсії 10740,00 грн. У подальшому розмір пенсії збільшувався з підвищенням прожиткового мінімуму та відповідно до урядових постанов. Станом на 14.04.2023 року розмір пенсії становить 37118,09 грн. з урахуванням обмеження 20930,00 грн. Внаслідок проведеного перерахунку виникла переплата пенсії в розмірі 273062,02 грн. за період з 01.07.2017 по 28.02.2023 року. В ході досудового врегулювання спору листом №1600-0217-8/19422 від 16.03.2023 року [PERSON] повідомлено щодо причини виникнення суми переплати пенсії та вирішення питання погашення переплати. Також Управлінням було направлено претензію №1600-0802-8/29256 від 20.04.2023 року на адресу відповідача з повідомленням про наявну переплату пенсії, але до цього часу відповіді не надходило та кошти на рахунок Управління не були повернуті. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 2\~статті 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Положенням ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України\~визначено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності збоку набувача. Законодавцем передбачені два винятки із правила, встановленого\~ст. 1215 ЦК України, щодо обов`язку повернення безпідставно набутих заробітної плати і платежів, що прирівнюються до неї, пенсій, допомог, а саме: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Як встановлено судом та знайшло своє підтвердження в процесі розгляду справи, та не заперечувалося самим позивачем на виконання постанови Другого апеляційного суду від 10.06.2019 року по справі №440/608/19 управлінням проведено перерахунок пенсії [PERSON] без обмеження її максимальним розміром з урахуванням виплачених сум. Розмір пенсії з 01.03.2017 року становить 12956,53 грн. На виконання постанови Верховного суду України від 22.12.2022 року по справі №440/608/19, якою постанову Другого апеляційного суду адміністративного суду від 10.06.2019 року №440/608/19 скасовано, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року №440/608/19 залишено в силі, розмір пенсії [PERSON] приведено у відповідність до вимог чинного законодавства з 01.03.2017 року. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз`яснено, що лічильна (рахункова) помилка - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Судом встановлено, що допущена позивачем надмірна виплата пенсії не може бути віднесена до рахункової помилки (тобто пов`язаної із арифметичними обчисленнями та підрахунками), оскільки помилка має характер людського фактору і працівником управління при виконанні своїх повноважень (виконання рішення суду) та не може вважатися рахунковою помилкою. Отже, за відсутності рахункової помилки та зловживань з боку відповідача, а як зазначено самим позивачем на виконанні рішень суду, стягнення надміру виплачених сум невірно нарахованої пенсії не допускається Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 червня 2020 року у справі №756/6984/16-а, у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі N 340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі № 173/424/17 (2 а/173/41/2017). Згідно ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності розрахункової помилки при проведенні перерахунку пенсії чи то недобросовісності набувача. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц. У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012року) зроблено висновок, що Державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права; на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. У даному випадку надмірна виплата пенсії відбулась за відсутності рахункової помилки і за відсутності недобросовісності збоку відповідача. Як встановлено судом та не заперечувалося позивачем по справі надмірна виплата пенсії відбулася на підставі виконання рішення судів. Тому передбачені законом підстави для повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів відсутні. З огляду на викладене, в позовних вимогах слід відмовити за безпідставністю. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Окрім того відповідачем понесені належним чином підтверджені витрати на правничц допомогу у розмірі 5\~000 грн., які підлягають стягненню з позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved