Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Національні інформаційні системи», третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про зобов`язання вчинити дії. У своїй позовній заяві просив суд зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» (код ЄДРПОУ 39787008) внести зміну до Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, а саме: у відомостях щодо витрачання бланку нотаріального документа серії ВТО №788092 змінити дату витрачання з «31.01.2014» на «24.01.2014». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.01.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] предметом якого стала купівля-продаж квартири [ADDRESS] загальною площею 105, 7 м. кв. Зазначений договір було зареєстровано в реєстрі за №88 та викладено на спеціальному бланку нотаріального документа серії ВТО №788092. Тобто, Позивач стала єдиною власницею зазначеної квартири. Маючи намір відчужити вказану квартиру на користь третьої особи, Позивач звернувшись до декількох нотаріусів отримала від всіх відмову в оформленні необхідних для продажу документів у зв`язку з невідповідністю дати документу на використаному бланку та дати використання самого бланку. При перевірці в Єдиному державному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів бланку ВТО №788092 було виявлено інформацію про витрачання цього бланку 31.01.2014 року, що не відповідає даті його фактичного витрачання та посвідчення договору, а саме: 24.01.2014 року. Листом №5699/16.3-15 від 08.12.2023 року ДП «Національні інформаційні системи» повідомило, що належною підставою для внесення відповідних виправлень є архівна довідка від державних нотаріальних архівів, в якій згідно даних архівних справ, підтверджуєтеся факт витрачання бланка. Ухвалою суду від 23 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено до розгляду по суті. 20 травня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вбачається, що представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа у судове засідання своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Суд,

Outcome: approved