Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

I. Позиції учасників справи. Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» поновити електропостачання до квартири [ADDRESS] , визнавши дії відповідача незаконними. В обґрунтування позову вказано, що, починаючи з квітня 2018 року, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» почав безпідставно нараховувати позивачеві заборгованість за постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] . А 13 жовтня 2020 року, прийшовши до дому, позивач виявив відсутність електропостачання до своєї квартири і, розпитавши сусідів, дізнався, що працівник ДТЕК припинив подачу електроенергії до його квартири. Після огляду щитової один з них повідомив, що припинення подачі електроенергії до моєї квартири відбулося шляхом перерізання відповідних струмопровідних дротів у щитовій та тепер неможливо прокласти нові дроти без руйнування несучої капітальної стіни. Також він додав, що з огляду на характер пошкоджень відключили від електропостачання працівники з ДТЕК. Намагаючись вирішити питання щодо поновлення електропостачання до оселі, позивач неодноразово телефонував і приходив до ДТЕК, однак щоразу отримував відмову через начебто наявну заборгованість перед відповідачем. На його звернення щодо поновлення електропостачання у заявах від 28 грудня 2020 року та 29 грудня 2020 року відповідач лише обмежився коротенькою відповіддю в одне речення. Така відповідь відповідача його не задовольнила, а тому він звернувся до нього повторно з тим самим питанням у заявах від 11 січня 2021 року та 12 січня 2021 року. У листі № 1/3/012/К-3842 від 08 лютого 2021 року ДТЕК зазначив, що відключав його квартиру від енергопостачання 14 квітня 2019 року, 06 грудня 2019 року, 25 червня 2020 року, 21 липня 2020 року, 13 жовтня 2020 року начебто через наявну перед ним заборгованість. Ці твердження не відповідають дійсності, оскільки боргу не було, а відключали від енергопостачання лише один раз - 13 жовтня 2020 року. Втомившись від безрезультатних переписок з відповідачем, позивач звернувся до Уповноваженого ВРУ з прав людини зі скаргою на дії ДТЕК. Так у листі № 1/3/012/42155 від 08 грудня 2021 року зазначено, що перед відключенням квартири від електропостачання, позивачеві було направлено рекомендованим поштовим відправленням попередження про припинення енергопостачання, яке він начебто отримав, але таке попередження він одержав лише у вересні 2021 року, коли після двох років без електропостачання. Далі ДТЕК знову повторив, що відключав квартиру від енергопостачання 11 березня 2019 року, 14 квітня 2019 року, 25 червня 2020 року, 21 липня 2020 року, що позивач заперечує. ДТЕК у своєму листі № 1/3/012/27261 від 24 серпня 2023 року зазначив, що станом на 01 січня 2019 року на розрахункові покази 6515 кВтг у ПрАТ ДТЕК «КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» обліковується переплата за спожиту електричну енергію і сумою 74,78 грн, хоча у листі № 1/3/012/42155 від 08 грудня 2021 року зазначав, що станом на 01 січня 2019 року за показами лічильника 2338 кВтг, які вирахувані автоматично, відповідно до вимог ККОЕЕ, у зв`язку з відсутністю даних про фактичні покази приладу обліку станом на 01 січня 2019 року, у ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» обліковується заборгованість сумою 6 437, 26 грн. Таким чином, на даний час, як стверджує позивач, відповідач визнає, що заборгованість у нього перед ним станом на 01 січня 2019 року відсутня, тобто виходить, що він безпідставно відключив квартиру позивача від енергопостачання. 29 вересня 2023 року знову звернувся зі скаргою до відповідача з проханням відновити електропостачання до його квартири, але відповіді не отримав. У своєму відзиві представник відповідача позов не визнав, вважаючи його безпідставним, стверджував, що з 15 липня 2008 року фахівці Товариства не отримували доступ до електролічильника, встановленого в помешканні за зазначеною адресою, для проведення контрольних оглядів, технічних перевірок та заміни електролічильника у зв`язку із закінчення міжповірочного інтервалу, про що складалися відповідні акти про недопуск (зокрема 31 травня 2017 року, 13 жовтня 2017 року, 22 березня 2018 року, 09 листопада 2018 року, 04 лютого 2019 року, 26 квітня 2019 року). У зв`язку із відсутністю даних про фактичне споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , нарахування за спожиту електричну енергію проводилися за розрахунковими показами, визначеними у відповідності до вимог Правил користування електричною енергією (були чинні до 26 червня 2018 року), ККОЕЕ та ПРРЕЕ (чинні з 26 червня 2018 року). Станом на 01 січня 2019 року за показами лічильника 2338 кВтг, які вирахувані автоматично відповідно до вимог ККОЕЕ у зв`язку з відсутністю даних про фактичні покази приладу обліку станом на 01 січня 2019 року, у ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» за адресою: [ADDRESS] обліковувалась заборгованість за спожиту електричну енергію сумою 6 437, 26 грн. За твердженням представника відповідача, оскільки мешканці квартири за зазначеною адресою не надали представникам Товариства квитанції, які б підтвердили оплату заборгованості за спожиту електроенергію, та кошти не надійшли на особовий рахунок, електропостачання до помешкання за вищезазначеною адресою вперше було припинено 11 березня 2019 року у поверховому щиті, згідно з нарядом-допуском № 6910. ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» неодноразово проводилися повторні відключення електропостачання до помешкання в поверховому розподільному електрощиті, що підтверджується внутрішніми документами Товариства, зокрема 20 серпня 2021 року, 08 березня 2023 року, 13 квітня 2023 року та 21 квітня 2023 року. Листом від 25 лютого 2021 року № 2491/20.1/7-21 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, повідомила [PERSON] , що для відновлення електропостачання до помешкання [PERSON] необхідно надати доступ представникам ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до засобу обліку для проведення контрольного огляду з метою зняття фактичних показів та проведення його заміни у зв`язку із закінченням міжповірочного інтервалу, після чого Товариство має провести звірку з [PERSON] фактично спожитої та сплаченої електричної енергії та за результатом проведеної звірки [PERSON] здійснити оплату вартості спожитої електроенергії. 12 червня 2023 року фахівці Товариства к присутності представника балансоутримувача намагалися провести контрольний огляд приладу обліку з можливістю його заміни у зв`язку із закінченням міжповірочного інтервалу, проте доступу до електролічильника, що встановлений в помешканні споживача, отримано не було, про що складено акт про недопуск № 1981, який підписаний представниками Товариства та представником балансоутримувача будинку. Листом від 12 червня 2023 року № 1/3/012/17500/1 [PERSON] запропоновано узгодити прийнятну дату для проведення контрольного огляду приладу обліку з можливістю його заміни у зв`язку із закінченням міжповірочного інтервалу. Також, [PERSON] запрошено до центру обслуговування клієнтів ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» не раніше ніж на п`ятий день після проведення контрольного огляду електролічильника для проведення звіряння фактично спожитої та сплаченої електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] узгоджено дату виконання робіт по заміні засобу обліку на 16 серпня 2023 року. Під час візиту 16 серпня 2023 року фахівцем Товариства помешкання за вищезазначеною адресою зафіксовано покази електролічильника 0026 кВтг. Станом на 01 серпня 2019 року позивачем надані до ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» покази 6953 кВтг. Отже, за період з 01 серпня 2019 року до 16 серпня 2023 року за адресою позивача спожито 3073 кВтг (з показів 6953 кВтг до показів 0026 кВтг). Скориговані обсяги споживання електричної енергії передані ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» для проведення розрахунків за спожиту електричну енергію. Листами від 24 серпня 2023 року №1/3/012/27261 та від 25 вересня 2023 року № 1/3/012/К-30354 Позивача повідомлено, що відповідно до п. 6.2.8. ККОЕЕ складений Акт про недопуск до вузла обліку від 16 серпня 2023 року, який підписаний позивачем, є підставою для припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії користувачу системи, відновлення електропостачання буде проведено з одночасною заміною засобу обліку електричної енергії типу СО-2М(4). Отже, за умови надання [PERSON] доступу до засобу обліку електричної енергії, для проведення його заміни, у зв`язку з закінченням міжповірочного інтервалу та невідповідності його технічних характеристик (клас точності 2,5) вимогам нормативно-технічних документів. Згідно з вимогами Держспоживстандарту та «Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» (Регламент), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163, не передбачається використання індукційних лічильників електричної енергії класу точності 2,5. Тому, морально застарілі та фізично зношені лічильники індукційної системи, згідно з директивними документами, вилучаються з використання. У своїй відповіді на відзив відповідача позивач заперечив проти доводів відповідача, зазначаючи, що акти, на які посилається останній, до відзиву не додано, а отже належного підтвердження вони не мають. Крім цього, припинення подачі електроенергії відбулося саме під час дії карантину, що суперечить пп. 5 п. 3 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (Covid-19)» від 17 березня 2020 року № 530-IX, згідно з яким у чинній станом на 13 жовтня 2020 року редакції передбачалося, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням корона вірусної хвороби (Covid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: припинення / зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України, у разі їх неоплати або оплати не у повному обсязі, що підтверджується листом відповідача № 1/3/012/К-3842 від 08 лютого 2021 року. Також своїм листом №1/3/012/27261 від 24 серпня 2023 року відповідач визнав, що станом на 01 січня 2019 року обліковується переплата за спожиту електричну енергію сумою 74,78 грн, також це підтверджується актом звіряння спожитої і сплаченої електроенергії за адресою: [ADDRESS] , у першому рядку таблиці якої вказано, що з січня по березень 2019 року за квартирою наявна переплата у тому ж розмірі 74, 78 грн. Позивач зауважував, що підробку стороною відповідача наряду-допуску, щоб переконати суд у тому, що відключення здійснювалося до оголошення карантину. II. Процесуальні дії та рішення суду. 13 жовтня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 17 жовтня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі. 18 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі для розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у судове засідання /а. с. 19-20/. 17 січня 2024 року заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва позов [PERSON] задоволено: постановлено зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» поновити електропостачання до квартири [ADDRESS] , стягнути з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» судовий збір в дохід Держави у розмірі 1 073, 60 грн /а. с. 40-45/. 18 січня 2024 року до суду надійшов відзив на позов /а. с. 47-86/. 22 лютого 2024 року представник відповідача [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення суду від 17 січня 2024 року /а. с. 95-111/. 19 березня 2024 року представник позивача подав суду письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення /а. с. 115-117/. 20 березня 2024 року ухвалою суду задоволено заяву представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» і скасовано заочне рішення суду від 17 січня 2024 року, призначивши до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін /а. с. 119, 121-122/. 22 травня 2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив відповідача. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав і просив задовольнити, з підстав, наведених у його заявах по суті. Представник відповідача у судовому засіданні визнав, що заборгованість у позивача перед ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відсутня, тому є необхідність у відновленні електропостачання із заміною електролічильника. Суд, заслухавши обґрунтування позивача і думку представника відповідача, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. III. Фактичні обставини справи. [PERSON] зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуги постачання електроенергії, яку забезпечує ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». 13 жовтня 2020 року працівники ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відключили квартиру [ADDRESS] за вказаною адресою, де проживає [PERSON] з родиною від постачання електроенергії. На численні звернення [PERSON] про поновлення електропостачання було надано письмові відповіді про наявність заборгованості у розмірі 6 437, 26 грн, після погашення якої є може бути здійснено підключення до електромережі. Листом № 1/3/012/27261 від 24 серпня 2023 року ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вказав, що станом на 01 січня 2019 року на розрахункові покази 6415 кВтг у ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» обліковується переплата за спожиту електричну енергію сумою 74,78 грн, яку передано ТОВ «Київські енергетичні послуги», для врахування у розрахунках після 01 січня 2019 року. На підтвердження розрахунку надано таблицю - актом звіряння спожитої і сплаченої електроенергії за адресою: [ADDRESS] , у першому рядку таблиці якої вказано, що з січня по березень 2019 року за квартирою наявна переплата у тому ж розмірі 74, 78 грн /а. с. 68-70, 71/. IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж. За змістом пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункту 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону). Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 7 цього ж Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг. Забезпечення електропостачання у житлових приміщеннях - це необхідна складова належних умов проживання у житловому приміщенні. Припинення електропостачання у житлове приміщення суттєво погіршує умови проживання та перебування у ньому. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року N 312. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку (п. 1.1.1 ПРРЕЕ). Відповідно до п. п. 1.2.1. п. 1.2 Правил визначено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Підпунктом 5.1.1. п. 5.1 Правил передбачено, що оператор системи має право, зокрема тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Відповідно до пп. 6 п. 5.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) оператор системи має право тимчасово припиняти розподілу/передачі електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу/передачі електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачень: цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованість: Згідно з пп. 1 п. 7.5 ПРРЕЕ припинення повністю або частково постачань: електроенергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попереджень: споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості за надані послуги з розподілу/передачі електричної енергії. Відповідно до пп. 2 п. 7.5 ПРРЕЕ припинення постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживач не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі наявності заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору електропостачальником. Пп. 2 п. 5.2.1. ПРРЕЕ передбачає, що електропостачальник має право звертатися до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача випадках, визначених цими Правилами. Відповідно до пп. 8 п. 5.1.2 ПРРЕЕ оператор системи розподілу (ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») зобов`язаний припиняти у випадках та в порядку визначених Кодексом систем розподілу або Кодексом системи передачі та цим: Правилами, електроживлення споживача за зверненням електропостачальник відповідно до умов договору з електропостачальником. У своїх листах-відповідях на заяви позивача відповідач посилався на ту обставину, що, відповідно до пп. 6 п. 5.1.1 та п. 7.5.2 ПРРЕЕ, споживачеві [PERSON] направлялося рекомендованим поштовим відправленням попередження про припинення електропостачання, яке згідно з повідомленням про вручення рекомендованого відправлення отримано 27 лютого 2019 року, у зв`язку із наявністю за адресою: [ADDRESS] заборгованості за спожиту електричну енергію. Вказані обставини позивач заперечує і стверджує, що відключення від електромережі відбулося 13 жовтня 2020 року, попереджень щодо такого наміру від відповідача він не отримував. Стороною відповідача не було надано доказів того, що позивача було попереджено як споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення, відповідно - що відключення відбулося на законних підставах. Оскільки борг не погашений, працівники ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відключили квартиру [ADDRESS] за вказаною адресою, де проживає [PERSON] від постачання електроенергії. Так, зазначав представник відповідача у відзиві, що станом на 01 січня 2019 року за показами лічильника 2338 кВтг, які вирахувані автоматично, обліковувалася заборгованість за спожиту електричну енергію сумою 6 437, 26 грн. У той же час у своєму листі № 1/3/012/27261 від 24 серпня 2023 року до [PERSON] ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» вказував, що станом на 01 січня 2019 року на розрахункові покази 6415 кВтг у ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» обліковується переплата за спожиту електричну енергію сумою 74,78 грн, яку передано ТОВ «Київські енергетичні послуги», для врахування у розрахунках після 01 січня 2019 року /а. с. 68-70, 71/. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат. На підставі частини третьої ст. 22 Закону України «Про судовий збір», позивач, чиї права як споживача порушено відповідачем, звільняється від обов`язку сплатити судовий збір. Таким чином, з врахуванням норм частини шостої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід Держави судовий збір у розмірі 1 073, 60 грн. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved