Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи наступним. Квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частині. Його батько [PERSON] помер [INFO] , внаслідок смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/3 частина квартири, яку він заповів дружині [PERSON] , дочці [PERSON] в рівних частинах. [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіла 3/6 частини квартири [PERSON] , 1/6 частину [PERSON] . При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частину квартири\~за заповітом після смерті [PERSON] позивач отримав відмову. Відмова обґрунтована розбіжністю часток у праві власності належної спадкодавцю квартири, а саме в заповіті зазначено, що [PERSON] належить 2/3 частини квартири, а при визначені її частини на підставі правовстановлюючих документів вона становить 1/2, а також різним написанням прізвища спадкодавця « [PERSON] » та спадкоємця « [PERSON] ». Позивач просив встановити факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме 1/2 частину квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з викладених у позові підстав. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала. [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Вислухавши пояснення позивача, думку представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 29 березня 2023 року, а.с. 37). 13 вересня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла 3/6 частини належної їй квартири [PERSON] , 1/6 частину [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до постанови державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. від 29 грудня 2023 року [PERSON] в своєму заповіті від 13\~вересня 2016\~року зазначила, що їй належить 2/3 частини квартири, а при визначені її частини на підставі правовстановлюючих документів вона становить 1/2 частини; за поданими документами не можливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку, визначеному ст. 1277 ЦК України, і тому саме міська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить 1/2 частина квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] (свідоцтво про право на житло від 27 січня 1994 року, а.с. 20, свідоцтво про право на спадщину від 05 серпня 1998 року, а.с. 10, довідка КП «БТІ Миргородської міської ради» від 16 січня 2024 року № 4,8 а.с. 16, свідоцтво про укладення шлюбу, а.с. 53). Відповідно до довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 27 вересня 2023 року № 05.3-11/1294 на день смерті [PERSON] остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із нею зареєстрований [PERSON] (а.с. 54). Місце проживання дочки спадкодавця [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] за вказаною адресою не зареєстровано, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не подала (довідка відділу реєстрації виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 15 травня 2024 року, а.с. 85, спадкова справа, а.с. 46-55). В свідоцтві про народження заявника, заповненому російською мовою, його батьками російською мовою вказані [PERSON] та [PERSON] , прізвище усієї родини зазначено як « [PERSON] ». В паспорті заявника, який виданий 29 липня 1997 року, його прізвище зазначено як [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). У вказаних вище документах є розбіжності, які не дають можливості достовірно підтвердити родинні відносини між спадкодавцем та заявником, що позбавляє його змоги отримати свідоцтво про право власності на спадщину. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] зазначили, що вони є сусідами заявника і знають його та його батьків дуже давно. Їм відомо, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] помела, в досудовому порядку встановити факт родинних відносин між нею та заявником неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи надані заявником документи, враховуючи, що в свідоцтві про народження заявника, заповненому російською мовою, його прізвище та прізвище батьків зазначено однаково, а при видачі паспорта громадянина України у липні 1997 року прізвище заявника українською мовою зазначено як « [PERSON] », суд прийшов до висновку, що [PERSON] є сином [PERSON] . У вище перелічених документах прізвище заявника та спадкодавця зазначено по-різному, але повністю збігається їх дата народження, зазначена в цих документах. Вказане також підтверджується і показами свідків. Судом беззаперечно\~встановлено,\~що [PERSON] є\~сином [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Таким чином, відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 315 ЦПК України судом підлягає встановленню факт родинних відносин, що має юридичне значення для спадкоємця, оскільки дозволяє реалізувати право заявника на прийняття спадщини після спадкодавця. Позивач вчинив дії по прийняттю спадщини та прийняв її, подавши заяву до нотаріальної контори, тому набув право на 1/2 частину квартири в порядку спадкування. Спадкове право позивача відповідачем не оспорюється. Оскільки право позивача на оформлення його спадкових прав на 1/2 частину квартири померлої порушено, воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин вимоги ґрунтуються на законі і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved