Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. До суду звернулася позивач [PERSON] з позовною заявою про зняття арешту з майна. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що [INFO] помер\~її батько\~ [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина на\~ частину\~квартири [ADDRESS] ,\~що належить\~Спадкодавцю на\~підставі Свідоцтва\~на право\~власності на\~майно №\~15\~від 02.02.2001\~року виданого\~комісією по\~приватизації при\~Красилівській РДА.\~Позивач,\~як єдиний\~спадкоємець за\~заповітом,\~прийняла спадщину\~після смерті\~батька,\~подавши відповідну\~заяву до\~приватного нотаріуса\~Кізюн Т.А.\~Маючи намір\~оформити спадщину,\~позивач в\~грудні 2023\~року звернулася\~до нотаріуса\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва на\~спадкове майно,\~яке належало\~померлому.\~Від нотаріуса\~стало відомо\~про те,\~що згідно\~відомостей з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~а саме\~відомостей з\~єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна,\~на спадкове\~майно накладено\~обтяження у\~вигляді арешту,\~реєстраційний номер\~обтяження 1983923\~від 18.05.2005\~року та\~1983985\~від 18.05.2005\~року.\~Арешт на\~ частину\~квартири [ADDRESS] ,\~власником якого\~є батько\~позивачки [PERSON] ,\~накладено на\~підставі постанови\~про арешт\~АМ №\~324084\~від 18.05.2005\~року,\~винесеної Красилівським\~ВДВС. Постанова АМ\~№ 324084\~від 18.05.2005\~року про арешт\~майна боржника\~та оголошення\~заборони його\~відчуження винесена\~державним виконавцем\~при примусовому\~виконанні виконавчого\~листа №\~1-78\~виданого 21.01.2004\~ркоу Красилівським\~районним судом\~про стягнення\~7000\~гривень з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] .\~З розповідей\~батька,\~позивачу відомо,\~що Красилівським\~районним судом\~у кримінальній\~справі з\~нього на\~користь [PERSON] \~було стягнуто\~матеріальну шкоду\~його неповнолітнім\~сином.\~За життя,\~батько [PERSON] \~повністю розрахувався\~із стягувачем\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~розпискою власноручно\~написаною стягувачем.\~З метою\~зняття арешту\~з спадкового\~майна позивач\~звернулася до\~Красилівського ВДВС,\~але отримала\~відмову у\~зв`язку з\~відсутністю підстав,\~передбачених п.\~4\~ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження».\~Крім того,\~з відповіді Красилівського ВДВС від 27.12.2023 року позивачу стало відомо, що згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] на виконанні у Відділі не виявлено. Постановою приватного нотаріуса від 16.01.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на спадкове майно накладено арешт. Зважаючи на те, що арешт майна перешкоджає позивачу реалізувати своє право як власника (спадкоємця) щодо вільного (отримання спадщини) розпорядження своїм майном, просить зняти арешт з нерухомого майна. Аргументи учасників справи. Відзив на позов відповідач суду не подав. Представник Позивача адвокат Головатюк Л.А. та Позивач у судове засідання не з`явилися, надіслали заяву, у якій просили розглянути справу за відсутності позивача та її представника, вказали, що позовні вимоги підтримують, та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій просить справу слухати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Третя особа: Красилівський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, повідомлялася відповідно до вимог Закону, заяв про відкладення розгляду справи суду не надходило. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Розгляд заяв здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, постановою державного виконавця Державної виконавчої служби у Красилівському районі серії АМ № 324085 від 18.05.2005 року накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на все майно і кошти [PERSON] , а саме: частину квартири [ADDRESS] . (а.с. 14). Судом встановлено те, що [PERSON] [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 04.12.2020 року. (а.с. 9). Згідно свідоцтва\~на право\~власності на\~житло [PERSON] володів частиною квартири, [ADDRESS] . (а.с. 7). Згідно автоматизованої системи у Красилівському ВДВС виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] , на виконанні у Відділі не виявлено (не перебувають). (а.с. 16). Відповідно до розписки від 20.12.2023 року наданою [PERSON] , жителя [ADDRESS] , у [PERSON] відсутня заборгованість перед ним, кошти в розмірі 7000 грн. від [PERSON] ним отримані, тобто борг повністю погашений, претензій до [PERSON] не має. (а.с. 15). Постановою приватного нотаріуса від 16.01.2024 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. (а.с. 17). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника, виконавче провадження підлягає закінченню, арешт накладений на майно (кошти) боржника знімається. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлений можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Позивачу відмовлено у знятті арешту в зв`язку із відсутністю на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчого провадження відносно нього. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається. На підставі наведеного,

Outcome: approved