Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 202941-КС-005 в розмірі 96 941 грн 20 коп., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати. Документ сформовано в системі «Електронний суд». Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.12.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 202941-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами Договору ТОВ «Бізнес Позика» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 45 000 грн 00 коп. Також, 27.02.2022 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 202941-КС-005, відповідно до умов якої сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «термін дії Договору: до 31.07.2022 р.». Також сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «строк кредиту» в новій редакції, а саме: «строк кредиту: 223 днів.». позивач виконав умови Договору. Разом з тим, відповідач порушив умови вказаного Договору, в результаті чого виникла заборгованість в загальній сумі 96941,29 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 40 057,89 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 56 883,40 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. , яку позивач просив стягнути з відповідача Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.11.2023 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Фактично справу було передано судді 04.12.2023. Ухвалою від 11.12.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. 11.01.2024 відповідачка подала до суду заперечення щодо позову, просила суд прийняти заперечення, врахувати їх при розгляді справи та проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. На обгрунтування заперечень вказала, що 24.02.2022 Президент України Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Воєнний стан у зв`язку з агресією іншої держави обґрунтовано належить до форс-мажорних обставин і перешкоджає сумлінному виконанню своїх зобов`язань перед кредитором. Також зазначила, що вона має двох дітей, наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною та єдиним джерелом її доходу є державна допомога на дітей. Ухвалою суду від 16.01.2024 відмовлено в задоволенні заяви відповідача [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.02.2024 витребувано від Акціонерного товариства "Сенс Банк" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 21.12.2021 по 02.11.2023 включно. 08.03.2024 від Акціонерного товариства «Сенс Банк» надійшли витребувані докази. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №202941-КС-005 про надання кредиту. 21.12.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 202941-КС-005 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-8552, на номер телефону, який боржником було введено/відправлено. Таким чином, 21.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 202941-КС-005 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів та Договором про надання кредиту, строком до 07.06.2022. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86587778 процентів за кожен день користування кредитом. Сторони в п. 3 договору кредиту погодили «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення Позичальником платежів. 27.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 202941-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «термін дії Договору: до 31.07.2022 р.». Також сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «строк кредиту» в новій редакції, а саме: «строк кредиту: 223 днів». З відповіді Акціонерного товариства «Сенс Банк» встановлено, що [PERSON] є клієнтом АТ «Сенс Банк», на її ім`я відкрито карту № [NUMBER] та рахунок до картки № [NUMBER] (валюта Українська гривня). Відповідно до виписки по особовому рахунку від 21.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 45 000 грн 00 коп. Зарахування відбулось двома платежами у сумі 25 000 грн та 20 000 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором № 202941-КС-005 від 21.12.2021 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 202941-КС-005 позичальника - [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 202941-КС-005 позичальника [PERSON] , остання на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором на загальну суму 32 742 грн 90 коп. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. На підтвердження укладення договору № 202941-КС-005 від 21.12.2021 позивачем надано послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 21.12.2021 о 15:50:10 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір був підписаний відповідачем 21.12.2021 року о 16:56:56 шляхом введення одноразового ідентифікатора G-8552 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com. На підтвердження укладення Додаткової угоди № 1 до Договору № 202941-КС-005 від 27.02.2022 року позивачем надано послідовність укладення цієї угоди, з якої вбачається, що 27.02.2022 року о 15:14:45 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Додаткова угода № 1 була підписана відповідачем 27.02.2022 року о 15:35:50 шляхом введення одноразового ідентифікатора G-5714 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://my.bizpozyka.com. Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із матеріалів справи, 21.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» видало [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] у розмірі 20 000, 00 грн. та 25 000,00 грн. Однак, станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не повернуто. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальника перед кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» станом на 02.11.2023 року складає 96 941 грн 29 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 40 057,89 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 56 883,40 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач не спростувала наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала. Оцінюючи доводи відповідача про неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок військової агресії та запровадженням воєнного стану в Україні, суд приходить до наступного. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання Аналогічний висновок викладений у Постанові КГС ВС від 13.12.2023 № 922/193/23. На підтвердження доводів того, що саме у зв`язку з збройною агресією іншої держави проти України та введенням в Україні воєнного стану [PERSON] не може виконати свої зобов`язання перед позивачем, суду не надано. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за Договором № 202941-КС-005 від 21.12.2021 року, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 96 941,29 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147,20 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved