Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, посилаючись на те, що при виконанні трудових обов`язків, внаслідок нещасного випадку, вона отримала виробничу травму, про що було складено Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Оглядом МСЕК від 27.11.2019 року їй первинно встановлено 10% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва. При повторному переогляді встановлено 5% втрати професійної працездатності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, вона втратила своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона змушена тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 150 000 гривень, яку просить стягнути з відповідача. 10 квітня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. 24\~квітня 2024\~року через\~канцелярію суду\~відповідач надав\~відзив на\~позовну заяву.\~У якому\~просив в\~задоволенні позовних\~вимог відмовити.\~В обґрунтування\~зазначив,\~що нещасний\~випадок з\~позивачем стався\~саме тому,\~що \~позивач допустив\~порушення вимог\~законодавства праці. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, зокрема, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві та якими доказами це підтверджується. Також, наведений позивачем розрахунок розміру компенсації моральних страждань не підтверджується жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Також, \~позивачем не\~наведено жодних\~доказів,\~якими підтверджується \~факт заподіяння\~йому моральних\~страждань,\~що унеможливлює\~задоволення позовних\~вимог. Згідно\~абзацу «а» пп.164.2.14 Податкового кодексу України зобов`язано відповідно до чинного законодавства здійснити утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору від суми моральної шкоди (оподаткованого доходу), та перерахувати належну суму утриманого податку до бюджету. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з 23.08.1982 року працює на підприємстві відповідача. 22 липня 2019 року з [PERSON] при виконанні трудових обов`язків стався нещасний випадок, внаслідок чого отримала перелом правої руки. За даним випадком складено акт за формою Н-1/П № 18/1 від 22.07.2019 року. Відповідно виписки із акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.11.2019 року [PERSON] при первинному огляді встановлено 10% втрати професійної працездатності у зв`язку із травмою на виробництві. При повторному огляді від 26.01.2022 року встановлено 5% втрати професійної працездатності. З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки виробнича травма сталася з позивачем під час виконання нею трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачених ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного. Відповідно до статті 153\~КЗпП\~України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173\~КЗпП\~України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1\~КЗпП\~України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.\~237-1\~КЗпП\~України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Доводи представника\~АТ\~«МГЗК» \~про\~відсутність\~обов`язку\~\~підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, суд до уваги не приймає, оскільки обов`язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця. Крім того, доводи представника відповідача щодо факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди суд вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: факт заподіяння такої шкоди, у зв`язку із виробничою травмою, встановлений виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Так, позивач відчуває біль та обмеження рухів в області правого променево-зап`ястному суглобі і кісті, зниження м`язової сили, зниження функції захвату та утримання, які обгрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування, що вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, вона обмежена у вирішенні своїх побутових потреб, що порушує її нормальні життєві зв`язки. Таким чином, встановивши, що виробнича травма позивача, яка завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 211/2524/16-ц). В своєму Рішенні від 27.01.2004 №2 Конституційний Суд України визначив, що моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15. Обґрунтовуючи розмір\~відшкодування моральної\~шкоди,\~суд виходить\~з меж\~позовних вимог\~та доводів\~позовної заяви,\~тяжкості наслідків,\~які настали\~в здоров`ї\~позивача,\~незворотності змін\~його здоров`я,\~розміру втрати\~працездатності,\~постійний характер\~страждань,\~з того\~приводу,\~що позивач\~відчуває біль\~та обмеження\~рухів в\~області правого\~променево-зап`ястному\~суглобі і\~кісті,\~зниження м`язової\~сили,\~зниження функції\~захвату та\~утримання,\~що вносить\~істотні вимушені\~зміни у\~життєвих стосунках;\~виходячи із\~засад розумності\~та справедливості,\~суд вважає\~необхідним визначити\~розмір компенсації\~в сумі\~20\~000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14\~статті 164\~Податкового кодексу\~України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23.05.2020 року). До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених\~Законом № 466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14\~п.164.2\~ст.164 Податкового кодексу України). Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~\~\~\~\~\~ Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~\~\~\~\~\~ В зв`язку з вищевикладеним, розмір моральної шкоди необхідно стягнути з урахуванням утримання з нього обов`язкових податків і зборів. Відповідно до ст.141\~ЦПК\~України з відповідача підлягає також стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: partial