Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя між сторонами припинено, вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Збереження сім`ї [PERSON] вважає неможливим та на примирення не згодна. Питання, з ким буде проживати дитина, вирішено добровільно. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала до суду клопотання, згідно з яким позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу, просила суд розглянути справу за її відсутності. (а.п.20). Відповідач не з`явився до суду також, проте відповідно до адресованого суду письмового клопотання позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.23). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 20.04.2021, про що Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було складено відповідний актовий запис за №150 (а.п.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.п.12). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них малолітньої дитини, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір в сумі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що у позовній заяві позивачка не просила після розірвання шлюбу зміни їй прізвище на дошлюбне, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». На підставі\~ст.104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved