Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

У провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду 26 вересня 2023 року з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за надані за адресою: [ADDRESS] , житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, за період з 01.09.2020 по 31.08.2023, у розмірі 8179,92 грн, інфляційні втрати у розмірі 258,56 грн, 3% річних у розмірі 70,50 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», на підставі укладеного з УБЖП виконкому Криворізької міської ради договору про надання послуг з управління будинками, споруд, з 01.12.2014 визначено управителем будинків, споруд у Саксаганському районі м. Кривого Рогу та розпочали виконувати функції управителя та надання послуг з утримання у тому числі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992 №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на житлове приміщення [ADDRESS] на підставі постанови від 07.06.06, вих. №02-22/8675, держвиконавець [PERSON] , АЕ №986276, АА №971156, 07.06.2006, Саксаганський ВДВС Криворізького міського УЮ в м. Кривий Ріг- накладено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до даної постанови, власниками квартири зазначено відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» до будинку [ADDRESS] не сплачують. Ухвалою Саксаганського суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2023 судовий наказ було скасовано заявою відповідачів. Таким чином, у відповідачі перед ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» за період з 01.09.2020 по 31.08.2023 виникла заборгованість у розмірі 8179,22 грн. Оскільки у добровільному порядку наявну заборгованість відповідачі не погашають, в порядку\~ст. 625 ЦК України\~позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 258,56 грн та 3 % річних в сумі 70,50 грн, які разом із наявною заборгованістю представник просить стягнути з відповідачів в примусовому порядку. Ухвалою суду від 06.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Згідно відзиву заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що для правильного вирішення судом справи по суті має важливе значення, хто є власником кв. [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №347032846 від 19.09.2023 випливає, що за адресою [ADDRESS] відсутні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру права власності на нерухоме майно. Таким чином ТОВ «Житлосервіс-КР» подав позов, достеменно не знаючи і не маючи достовірних і достатніх доказів щодо власника (власників) квартири за адресою: [ADDRESS] . Ввжає, що заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги має бути стягнута з [PERSON] , яка є власником квартири. Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому позивач не погоджується з аргументами, що були заявлені відповідачем [PERSON] . Так позивач вказує, що з метою встановлення власника житлового приміщення [ADDRESS] , представником позивача було здійснено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на житлове приміщення [ADDRESS] на підставі постанови від 07.06.06, вих. №02-22/8675, держвиконавець [PERSON] , АЕ №986276, АА №971156, 07.06.2006, Саксаганський ВДВС Криворізького міського УЮ в м. Кривий Ріг- накладено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до даної постанови, власниками квартири зазначено [PERSON] та [PERSON] . Крім того, зазначає, що відповідно до інформації, що міститься на порталі «Судова влада України» Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розглядається справа №2-1548/11, провадження №2/214/1330/23, предметом якої є поділ спільного набутого майна подружжя. Щодо даних заперечень зазначає, що на підтвердження надання послуг з утримання будинку прибудинкової території за адресою [ADDRESS] , ТОВ «Житлосервіс-КР» було надано разом з позовною заявою у друкованому вигляді. Відповідачем доказів ненадання або надання послуг неналежної якості, щоб давало підстави для звільнення від їх оплати, надано не було. Додатково зазначає, що відповідач жодного разу не звертався до ТОВ «Житлосервіс-КР» для отримання будь-якої інформації, пов`язаної з обслуговування позивачем багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Враховуючи це, наданий розрахунок заборгованості здійснено відповідно до періоду надання послуг за тарифами, встановленими виконавчим комітетом Криворізької міської ради та підтверджує факт несплати наданих позивачем послуг. 14.02.2024 року представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» надав клопотання про долучення доказів. 22.02.2024 року від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив. Щодо наведених позивачем ТОВ «Житлосервіс-КР» у відповіді на відзив і правових підстав позову заперечує. Вказує на те, що позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій дійсно надавались. Просить застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 11.03.2024 року клопотання\~ представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про витребування доказів \~задоволено. Витребувано від Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР, що знаходиться за адресою: 50065, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, буд. 34, інформацію щодо зареєстрованого права власності на житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] у формі інформаційної довідки. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3) виконавці комунальних послуг. ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» є суб`єктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг, є управителем частини будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у тому числі будинку [ADDRESS] . За визначенням, наданим у\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1\~ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 цього Закону\~такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Під час розгляду справи судом встановлено, що з 01.11.2018 ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» розпочало виконувати функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, у тому числі будинку [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», як управитель, зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків; вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку та інше. Тобто, надання житлової послуги є обов`язком виконавця, яким в даному випадку виступає ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР». На підтвердження вищевказаного, представник позивача надав докази, щодо обсягу фактично наданих послуг та виконаних робіт, пов`язаних з їх наданням за період з 01.09.2020 по 31.08.2023, а саме акти виконаних робіт, акти надання послуг підрядними організаціями, акти списання матеріалів, наряд-завдання, довідки про вартість виконаних будівельних робіт підрядними організаціями (з додатками) (т.1 а.с. 77-250, т.2 а.с. 1-56). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг, що надаються ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» за адресою: [ADDRESS] , однак вартість отриманих житлово-комунальних послуг своєчасно не сплачували, в результаті чого виникла заборгованість, що відповідно розрахунку за період з 01.09.2020 по 31.08.2023 складає 8179,72 грн (а.с.7). Згідно із ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Щомісяця, з 01.09.2020 по 31.08.2023, позивач нараховував відповідачам плату за надані житлово-комунальні послуги, виходячи із встановлених тарифів, однак [PERSON] та [PERSON] кошти за вказані послуги не сплачували, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 8179,92 грн. Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим, у матеріалах справи відсутні. У відповідності із\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Розмір заборгованості та її складові відповідачами не спростовано. Як вбачається з матеріалів справи, власником житлового приміщення [ADDRESS] відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Станом на 14.05.2024 ухвала суду від 11.03.2024 про витребування доказів не виконана, витребувані докази не надано, про причини не надання доказів суд не повідомлено. Крім того, суд зауважує, що доводи відповідача [PERSON] про те, що він не є власником квартири, не заслуговує на увагу, оскільки доказів на підтвердження вказаного останнім суду не надано. Таким чином, позивачем доведена протиправність дій відповідача [PERSON] . Згідно\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, а тому і споживачами послуг за спожиті житлово-комунальні послуги та є суб`єктом, який має здійснювати оплату за надані послуги за період часу 01.09.2020 по 31.08.2023. Щодо застосування строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу. Зокрема, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач (ч.ч. 1, 2\~ст. 264 ЦК України). Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] заявив вимогу про застосування до вимог позивача строку позовної давності. Суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності з огляду на наступне. ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу та 01.11.2021 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ за заявою ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» про стягнення у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з вересня 2018 року по вересень 2021 року у розмірі 7554,26 грн, 3% річних у розмірі 325,63 грн, втрат від інфляції у розмірі 707,14 грн. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2023 вказаний судовий наказ було скасовано. Отже, звернення стягувача із заявою про видачу судового наказу, яка судом задоволена, перервало строк позовної давності та після скасування вказаного судового наказу перебіг 3-річного строку позовної давності почався заново і станом на день звернення до суду з цим позовом не скінчився. Тобто позивач в межах строку позовної давності звернувся до суду, а саме протягом 3-річного строку після скасування судового наказу, для того, щоб стягнути заборгованість з відповідача за період до переривання строку позовної давності. Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільно-процесуального кодексу України особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених\~статтею 161 цього Кодексу. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ Цивільно-процесуального кодексу України, перериває строк позовної давності. Враховуючи викладене вище, відсутні підстави для застосування строку позовної давності. Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги належним чином не виконували, доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо не надання або неналежного надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідачами суду не надано. У зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми заборгованості за надані послуги є обґрунтованими та доведеними належними, допустимими та достатніми доказами, відтак підлягають задоволенню. Крім того, згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання(підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). У\~ст. 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст.625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Стосовно сплати індексу інфляції та 3% річних, відповідач вважає такі вимоги безпідставними, а саме відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), посилаючись на постанову №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг у період воєнного стану». Однак суд ставиться критично, щодо вищевказаного, з огляду на наступне. Згідно постанови КМУ №206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» «забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги», з огляду на зазначене, ТОВ «Житлосервіс-КР» не проводило розрахунків розмірів суми інфляції та 3% річних після введення воєнного стану. Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості за житлово-комунальні послуги, проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2020 по 31.08.2023 розрахована вірно та складає 7179,92 грн, що підтверджується доказами у матеріалах справи. При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат у розмірі 258,56 грн та 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 70,50 грн, вважає вірним (а.с.8,8 зворот). Доказів на спростування розрахунків, наданих позивачем, відповідно до ст.ст. 77-78 ЦПК України, відповідачами суду не надано. Виходячи з викладеного, відповідачі повинні виконувати обов`язок по оплаті наданих послуг, а тому суд погоджується з доводами позивача. Таким чином, факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово-комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг ТОВ «Житлосервіс-КР» підтверджений матеріалами справи, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в розмірі 8508,98 грн. Крім того, відповідно до ст.ст.141,164\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с.1,2), з кожного відповідача окремо, у рівних частках, тобто по 1342,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved