Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Представник позивачів звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ТОВ «Спеціальна науково-виробнича будівельна реставрація «Кам`янець» про відшкодування шкоди. В обґрунтування поданого позову посилався на те, що 27.11.2023 р. приблизно о 02 год. 40 хв. відбувся обвал належних відповідачу будівельних риштувань, що використовувалися ним для виконання ремонтних робіт фасаду одного з корпусів Чернівецького закладу загальної середньої ревіти №4 (ЗЗСО №4), що розташований на розі вулиць Головної та Л.Кобилиці у м. Чернівці. Внаслідок цього обвалу конструкції будівельних риштувань завдано шкоди автомобілям позивачів, які були припарковані на протилежній стороні вулиці біля будинку [ADDRESS] . [PERSON] є власником автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav4» номерний знак [NUMBER] . Внаслідок падіння риштувань даний автомобіль отримав наступні механічні пошкодження: пошкоджено капот, вітрове скло, дах, центральну панель дверей задка, спойлер даху, заднє скло задка, задній лівий ліхтар, облицювання даху, праву зовнішню раму даху, задню ліву боковину, задній бампер, пошкодження лакофарбового покриття, потертості сидінь та оббивки салону. [PERSON] є власником автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero» номерний знак [NUMBER] . Внаслідок падіння риштувань даний автомобіль отримав наступні механічні пошкодження: пошкоджено вітрове скло, правий А-стояк, правий поручень даху, дах, капот, переднє ліве крило, переднє праве крило, правий поріг кузова, праве дзеркало заднього виду, пошкодження лакофарбового покриття, потертості сидінь та оббивки салону. Вказував, що у відповідь на адвокатський запит Чернівецьке РУП ГУНП в Чернівецькій області листом від 22.12.2023 р. повідомило, що 27.11.2023р. до поліції надійшло повідомлення про те, що на [ADDRESS] внаслідок обвалу будівельного риштування, яке впало на проїжджу частину, пошкоджено два автомобілі. Відповідно до довідки Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 13.12.2023 р. про результати розгляду звернень громадян [PERSON] та [PERSON] , за результатами розгляду цих звернень встановлено, що підрядником з реставрації фасаду будівлі ЗЗСО №4, розташованої на розі вулиць Шевченка - Л. Кобилиці у м. Чернівці, є ТОВ «Спеціальна науково-виробнича будівельна реставрація «Кам`янець», яка знаходиться в м. Кам`янець-Подільський, вул. Заводська, 5. Директор даного товариства [PERSON] відповідно до статті 63 Конституції України відмовилась давати пояснення, проте повідомила, що від сильного вітру (15-24 м/с), що відноситься до метеорологічних явищ 1-го рівня небезпечності, дійсно впала металева конструкція ТОВ «Спеціальна науково-виробнича будівельна реставрація «Кам`янець», внаслідок чого була завдана матеріальна шкода. Таким чином, на думку позивачів у своїх поясненнях поліції керівник даного підприємства визнала як факт належності даних риштувань відповідачу, так і факт падіння цього риштування та завдання внаслідок цього майнової шкоди позивачам. Згідно листа Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області від 08.12.2023 р., органом поліції за результатами розгляду звернення позивача встановлено, що реставраційні роботи проводились підрядником ТОВ «Спеціальна науково-виробнича будівельна реставрація «Кам`янець» на підставі договору підряду від 17.08.2023р. №420, укладеного з Департаментом інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради. Зазначав, що [PERSON] відповідно до висновку експерта завдано майнової шкоди на суму 132 512,73 грн., а [PERSON] відповідно до висновку експерта - 310 540,60 грн.. Також вказував, що позивачі через свого представника звернулися до відповідача з метою позасудового врегулювання питання відшкодування завданої шкоди. На жаль, відповідач не відшкодував жодному з позивачів шкоду навіть частково, що змусило їх звертатися за захистом своїх прав у судовому порядку. Вважає, що вина відповідача у завданні шкоди полягає у тому, що він під час виконання робіт з реставрації фасаду будівлі ЗЗСО №4 порушив вказані вище норми законодавства, а саме не забезпечив стійкість та міцність зовнішніх металевих трубчастих інвентарних риштувань. Вина відповідача полягає також у тому, що він як власник майна (риштувань) всупереч приписам ч.4 ст.319 ЦК України не забезпечив належне та безпечне утримання свого майна. А отже майнова та моральна шкода, завдана позивачам, перебуває у прямому причинному зв`язку з неправомірними діями та бездіяльністю відповідача. Позиція відповідача, викладена директором при наданні пояснень поліції, полягає у тому, що падіння риштувань сталося не з вини відповідача, а було зумовлене сильним вітром (15-24 м/с), що відноситься до метеорологічних явищ 1-го рівня небезпечності. Проте такі доводи не відповідають дійсності та не звільняють відповідача від відповідальності за завдану шкоду з огляду на наступне. Згідно даних метеоресурсів www.ua.sinoptik.ua та www.meteopost.com (видруки додаються), 27.11.2023р. в проміжок часу з 02 год. до 05 год. в м. Чернівці швидкість вітру становила всього 8 м/с. Відповідно до абзацу 4 розділу 3 Настанови з метеорологічного прогнозування, затвердженої наказом УкрГМЦ від 11.12.2018р. №234 (далі - Настанова) небезпечні метеорологічні явища І рівня небезпечності (далі - НМЯ І) - це явища погоди, які за кількісними показниками, тривалістю та територією розповсюдження всього лише створюють певні незручності для населення та функціонування господарського комплексу країни. А отже така сила вітру, крім незручностей, не несе жодної небезпеки ні для населення, ані для суб`єктів господарювання. Крім того вказував, що позивачам була завдана і моральна шкода. Кожен з них переніс сильний психологічний стрес та душевні переживання у зв`язку з пошкодженням дороговартісного майна. Через це позивачі втратили душевний спокій, втратили нормальний сон та апетит. Через незаконні дій відповідача позивачі змушені організовувати відновлювальний ремонт своїх транспортних засобів. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду навіть частково, позивачі змушені шукати та позичати кошти для ремонту автомобілів. Без відшкодування вони не можуть відремонтувати свої авто, тому змушені змінити свій звичний життєвий режим та користуватися платними послугами інших перевізників. Відмова відповідача відшкодувати шкоду вимагає додаткових зусиль позивачів для захисту своїх прав у судовому порядку. З урахуванням викладеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] завдану шкоду в сумі 142\~512,73 грн. з яких майнова шкода в розмірі 132\~512,73 грн. та моральна шкода в розмірі 10\~000 грн. та судові витрати. На користь [PERSON] завдану шкоду в сумі 320\~540,60 грн. з яких майнова шкода в розмірі 310\~540,60 грн. та моральна шкода в розмірі 10\~000 грн. та судові витрати. За клопотанням представника відповідача до участі у розгляді справи судом залучено Департамент інфраструктури\~та благоустрою\~Чернівецької міської\~ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Представником третьої особи подано пояснення з приводу поданого позову, згідно яких будь яких відхилень від умов Договору №420 в процесі виконання підрядником робіт уповноваженими представниками замовника не було встановлено, жодних претензій щодо якості виконаних робіт підряднику не направлялось. Звертав увагу, що відповідно Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 27.03.2007 р. №62, безпека та правильність експлуатації приставних риштувань під час виконання робіт лежить на виконавцю таких робіт або уповноваженій ним особі. При цьому зазначив, що Департамент не уповноважений на надання оцінки факторів, які стали причиною завдання шкоди позивачам у справі, як і підтвердити чи спростувати вину відповідача. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву судом не прийнято у зв`язку із пропуском строку на його подання. Допитаний в якості свідка [PERSON] , який є інженером технічного нагляду за капітальним будівництвом при департаменті інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради, в судовому засіданні пояснив, що він за обов`язками мав слідкувати за якістю виконання робіт з реставрації фасаду будівлі ЗЗСО №4 по [ADDRESS] . Прибував на об`єкт по декілька разів на день та у випадку виявлення якихось відхилень було б зупинено роботи, але все було гаразд та на його думку падіння сталось через сильні пориви вітру, при яких захисна сітка спрацювала як парус. В судове засідання 23.05.2024 року позивачі та їх представник не прибули. Через канцелярію суду від адвоката Байцара І.Б. надійшла письмова промова у судових дебатах згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Вважає, що обвал конструкції стався саме з вини відповідача, який не забезпечив належне кріплення конструкції до будівлі внаслідок чого і відбулось її падіння. Доводи представника відповідача щодо обвалу внаслідок сильного вітру вважає такими, що не відповідають дійсності оскільки вітер який був відноситься до метеорологічних явищ 1-го рівня небезпечності, які за кількісними показниками, тривалістю та територією розповсюдження лише створюють певні незручності для населення та функціонування господарського комплексу країни. Директор ТОВ «Спеціальна науково-виробнича будівельна реставрація «Кам`янець» Розум`як Р.О. в судовому засіданні 17.04.2024 р. пояснила, що коли на місце прибув їхній майстер автомобілів не було та якщо б це сталось з їх вини то їм би виставили рахунок. Зазначила, що конструкція було надійно закріплена та її обвал стався через сильні пориви вітру. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував, що дійсно стався обвал внаслідок чого були пошкодженні автомобілі, однак обвал конструкції стався не з вини відповідача бо риштування було надійно закріплено. Також зазначав, що самі відповідачі безвідповідально поставились до свого майна та припаркували автомобілі біля риштувань. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступних висновків. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Встановлено, що відповідно до договору підряду №420 укладеного між Департаментом інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради та ТОВ ««Спеціальна науково-виробнича будівельна реставрація «Кам`янець» від 17.08.2023 року Товариство проводило реставрацію (ремонт реставраційний) фасаду будівлі аварійно-відновлювальні роботи ЗЗСО №4 на вул.. Шевченка, 14-16 в м. Чернівці (а.с.61-70). В ніч з 26.11.2023 р. на 27.11.2023 р. (близько 02 год. 40 хв.) відбувся обвал будівельного риштування на проїзну частину вул. Л. Кобилиці внаслідок якого пошкодження два автомобілі (а.с.21-23). Окрім цього факт падіння риштування та пошкодження автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav4» номерний знак [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] та автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero» номерний знак [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить [PERSON] , учасниками процесу не заперечувався. В заперечення вини відповідача у падінні будівельного риштування на проїзні частину представник посилався на те, що з 14 год. 23 хв. 26.11.2023 року по 08 год. 38 хв. 27.11.2024 року відмічалось посилання північно-західного вітру, максимальні пориви якого становили 16-19 м/с, що за критеріями УкрГМЦ відноситься до небезпечних метеорологічних явищ 1 рівня небезпечності. Відповідно до наданої представником третьої особи та долученої судом копії Довідки від 30.11.2023 року №9924/04-13/241 виданої Чернівецьким обласним центром з Гідрометеорології за даними спостережень метеостанції Чернівці в період з 14 год. 23 хв. 26.11.2023 р. до 08 год. 38 хв. 27.11.2023 р. відбувалось посилення північно-західного вітру, максимальні пориви становили 16-19 м/с. (а.с.128). Згідно «Настанови з метеорологічного прогнозування» затвердженого Наказом УкрГМЦ від 11.12.2018 р. №243 (розділ 3) метеорологічні явища це такі явища погоди: туман, гроза, град, посилення вітру, шквал, смерч, пилова буря, хуртовина, налипання мокрого снігу, ожеледь, складні відкладення ожеледі й паморозі, паморозь, ожеледиця, заморозки, опади. Розподіляють метеорологічні явища на три рівні небезпечності: Небезпечні метеорологічні явища І рівня небезпечності (НМЯ І) це явища погоди, які за кількісними показниками, тривалістю та територією розповсюдження створюють певні незручності для населення та функціонування господарського комплексу країни; Стихійні метеорологічні явища ІІ рівня небезпечності (СМЯ ІІ) це явища погоди, які за кількісними показниками, тривалістю та територією розповсюдження несуть загрозу для населення та порушують функціонування господарського комплексу країни; Стихійні метеорологічні явища ІІІ рівня небезпечності (СМЯ ІІІ) це явища погоди, які за кількісними показниками, тривалістю та територією розповсюдження створюють загрозу життю людей на значних територіях, призводять до масштабних пошкоджень об`єктів господарського комплексу країни, завдають шкоди довкіллю. Відповідно до Таблиці 1 критеріїв метеорологічних явищ вітер максимальною швидкістю 15-24 м/с відноситься до небезпечного метеорологічного явища І рівня небезпечності (НМЯ І), яке створює певні незручності для населення та функціонування господарського комплексу країни. Згідно «Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті» затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду №62 від 27.03.2007 р. - Правила охорони праці під час виконання робіт на висоті (далі - Правила) поширюються на суб`єктів господарювання, які організовують або виконують роботи на висоті, у тому числі верхолазні роботи, і встановлюють вимоги безпеки і охорони праці під час здійснення будівництва, монтажу (демонтажу) конструкцій і обладнання, ремонту, реконструкції, експлуатації об`єктів (п. 1.1). Для створення\~безпечних умов\~під час\~виконання робіт\~на висоті\~необхідно: Забезпечити\~наявність,\~міцність і\~стійкість огороджень,\~риштувань,\~настилів,\~драбин тощо;\~Уживати заходи\~ щодо\~ усунення\~або зменшення\~впливу шкідливих\~та/або\~небезпечних факторів; Ураховувати метеорологічні умови, а також стан здоров`я працівників, які виконують роботи на висоті (п. 1.5). Згідно пунктів 7.11.1.6 та 7.11.1.8 наведених Правил риштування кріпиться до надійних конструкцій, елементів конструкцій будови, споруди тощо по вертикалі та по горизонталі. Риштування повинні мати жорстку конструкцію, не хитатися, для чого вони закріплюються розпірками або іншими конструктивними елементами. Враховуючи наведене, зокрема, що пориви вітру складали лише 16-19 м/с, що згідно «Настанови з метеорологічного прогнозування» не створює загрози для населення, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено відсутності вини у обвалі риштувань. При цьому суд зауважує, що відповідачем не надано жодного доказу, що будівельні риштування були надійно закріплені до стіни будівлі. Пояснення свідка [PERSON] , що він не бачив якихось явних недоліків у кріпленні конструкції не спростовують того факту, що риштування не були міцно та жорстко закріплені із запасом міцності на вітрове навантаження. Щодо розміру матеріального збитку. Відповідно до Висновку експерта №СЕ-19/126-23/10387-АВ за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 04.12.2023 року на замовлення [PERSON] , судовим експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС Басараба О.В., вартість відновлювального ремонту, автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Pajero» номерний знак [NUMBER] , станом на 27.11.2023 року становить 132\~512,73 грн. (а.с.26-41). Відповідно до Висновку експерта №СЕ-19/126-23/10515-АВ за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи, складеного 06.12.2023 року на замовлення [PERSON] , судовим експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС Вітюк М.К., вартість відновлювального ремонту, автомобіля марки «Toyota» моделі «Rav4» номерний знак [NUMBER] , станом на 27.11.2023 року становить 310\~540,60 грн. (а.с.44-59). Таким чином, розмір майнової шкоди заподіяної позивачам доведений належними та допустимими доказами. Щодо моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до положень п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч.3 ст.12, та\~81 ЦПК України. Позивачі в обґрунтування моральної шкоди в позовній заяві зазначили, що кожен зних переніс сильний психологічний стрес та душевні переживання у зв`язку з пошкодженням дороговартісного майна. Через це позивачі втратили душевний спокій, втратили нормальний сон та апетит. Через незаконні дій відповідача позивачі змушені організовувати відновлювальний ремонт своїх транспортних засобів. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду навіть частково, позивачі змушені шукати та позичати кошти для ремонту автомобілів. Без відшкодування вони не можуть відремонтувати свої авто, тому змушені змінити свій звичний життєвий режим та користуватися платними послугами інших перевізників. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко протии України», «Науменко протии України»). Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ протии Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 1 липня 2010 року зокрема зазначив, що суд нагадує свою постійну позицію про те, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс. При наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Суд приймає до уваги доводи позивачів про завдання їм моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яких вони зазнали внаслідок пошкодження майна, як безумовні і, враховуючи ступінь їх глибини. Крім того враховуючи доводи позивачів щодо заподіяної їм моральної шкоди, суд також бере до уваги, що внаслідок пошкодження транспортних засобів вони були позбавлені можливості користуватись ними та здійснювати відновлювальний ремонт. Також на глибину моральних страждань позивачів, на переконання суду вплинуло і те, що відповідач не вжив жодних заходів щодо відшкодування названих збитків, а навпаки заперечував свою вину у тому, що сталось. Вина відповідача в заподіяні моральної шкоди позивачам попри її заперечення, повністю підтверджується матеріалами справи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Між тим розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000 грн., на думку суду достатніми доказами не обґрунтовані. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача підлягає стягненню по 2\~000 грн. моральної шкоди на користь кожного з позивачів. Щодо судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати пов`язані із проведенням експертизи (ч.1, п.2 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 \~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи\~у разі задоволення позову - на відповідача. Встановлено, що позивачем [PERSON] сплачено 3 205 грн. 50 коп. судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. Позивачем [PERSON] сплачено 1\~425 грн. 10 коп. судового збору за подання позову та 605 грн. 60 коп. за забезпечення позову, які підлягають стягненню з відповідача. Крім того кожен з позивачів сплатив по 2\~868 грн. за проведення експертизи, які також підлягають відшкодуванню. Стосовно витрат\~на правничу\~допомогу,\~суд зазначає,\~що у\~відповідності до\~вимог ч.\~2-6\~ст.\~137\~ЦПК України,\~за\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Із наданих доказів понесення витрат на правничу допомогу судом встановлено, що позивачами було фактично понесено по 12\~000 грн. витрат на правничу допомогу, що підтверджено належними доказами, а отже вони підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial