Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

29.12.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі із відповідачем. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.02.2021 року шлюб між ними розірвано. Вказує, що дитина проживає з нею, відповідач за останні 3 роки лише 1 раз бачився з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, станом здоров`я, підготовкою до самостійного життя, для подальшого повноцінного життя. Також зазначає, що відповідач не виконує покладених на нього батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової допомоги або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. На думку позивача, наведене свідчить про невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав відносно дитини. Ухвалою від 11.01.2024 року прийнято позовну\~заяву\~до\~розгляду\~та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою від 04.03.2024 суд закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.04.2024 року. 08.04.2024 розгляд справи було відкладено на 13.05.2024 для повторного виклику відповідача. 08.04.2024 представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та позивачки, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду, що підтверджується довідками Укрпошти.\~ Заяв, клопотань, відзиву відносно позову не подавав. \~ \~ \~ \~За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій просив проводити розгляд справи у відсутності представника, при цьому зазначивши, що підтримує висновок виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 04.03.2024 року. Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Сторони є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії [NUMBER] . Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23.02.2021 року, яке набрало законної сили 26.03.2021 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.6). \~ \~ \~ \~Також встановлено, що на примусовому виконанні у Червоноградському відділі ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №459/1354/20, виданий Червоноградським міським судом Львівської області 29.05.2020 року про стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на\~отримання доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , державним виконавцем відкрито виконавче провадження №62453511, заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 30.11.2023 року становить 56\~314,12 грн. (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 20.02.2024 року №28, позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , є доцільним (а.с.38). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.8, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст.165 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 127/15087/17-ц, а за ч.2 ст.36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом, а у ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, найбільше відповідає інтересам дитини та відповідатиме таким засадам сімейного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність (ч.9 ст.7 СК України). Саме такий захід підлягає застосуванню до відповідача, який байдужий до вирішення спірного питання з огляду на відсутність від нього пояснень з даного приводу. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з донькою та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітньої дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. З урахуванням повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи суд приходить висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до ст.141,142 ЦПК України.

Outcome: approved