Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

13 березня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, в якому просить визнати її наймачем квартири [ADDRESS] , та зобов`язати змінити договір найму вказаної квартири, замінивши померлого наймача [PERSON] на нового наймача - [PERSON] . Обгрунтовано позов, зокрема, тим, що позивач з кінця вересня 2012 року проживає в квартирі [ADDRESS] , оскільки її тітка - [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до країни Ізраїль та попросила її наглядати за вказаною квартирою. У даній квартирі був зареєстрований та проживав син тітки позивача - [PERSON] , який неодноразово був судимий та зловживав наркотичними засобами. З 11 липня 2013 року позивач з письмової згоди [PERSON] , який на той час відбував покарання, зареєструвала своє місце проживання в даній квартирі. У 2014 році [PERSON] почав проживати у квартирі разом із позивачем. Оскільки стан здоров`я [PERSON] був незадовільний і він часто хворів на пневмонію, був слабкий та потребував догляду, позивач купувала йому продукти харчування, лікарські засоби, прала, оплачувала за комунальні послуги. Таким чином, позивач проживала в квартирі, як член сім`ї наймача житла [PERSON] , оскільки несла з ним спільні витрати на утримання квартири, придбання продуктів харчування, лікарських засобів, а також надавала йому необхідну допомогу в побуті та під час його хвороби. [INFO] [PERSON] помер, його похованням займалася позивач. 06 серпня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою щодо переоформлення на її ім`я особового рахунку та укладення договору найму квартири [ADDRESS] , проте листом від 03 вересня 2018 року їй було відмовлено, оскільки позивач згідно квартирної форми Б зареєстрована за вказаною адресою як «особа». Відкриття на ім`я позивача особового рахунку є неможливим, бо в судовому порядку вона не була визнана ні членом сім`ї квартиронаймача, ні наймачем квартири, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні. Зокрема, у відзиві на позов відповідач зазначає, що Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради є управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 лютого 2019 року № 58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку». Будинок [ADDRESS] , обслуговується підприємством на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20 лютого 2019 року за № 2/278. Таким чином, Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради надає співвласникам багатоквартирного будинку (власникам житлових та нежитлових приміщень) [ADDRESS] , послугу з управління багатоквартирним будинком на договірних засадах і повноважень щодо укладення договорів найму, їх зміни, чи розірвання підприємство на даний час не має, а тому є неналежним відповідачем у зазначеній справі, оскільки вимоги, вказані у позовній заяві не належать до повноважень підприємства і у разі задоволення позову не зможуть бути виконані. Крім того, позивач приймала участь у приватизації державного житлового фонду та набула право власності на житло, що позбавляє її права на отримання житла з житлового фонду органів місцевого самоврядування. Третя особа - Чернігівська міська рада подала пояснення, в яких, зокрема, зазначає, що позивач вже зверталася до суду з позовами як до Чернігівської міської ради, так і до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради з аналогічними вимогами, що є підставою для закриття провадження в справі. У рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2018 року в справі № 750/406/18, яке набрало законної сили, було констатовано, що позивач проживає в спірній квартирі без відповідної правової підстави. Крім того, реєстрація позивача в квартирі [ADDRESS] , є лише адміністративною дією, яка встановлює додатковий зв?язок між особою і державою і не є обставиною, яка підтверджує її право на користування житлом. Позивач була повністю забезпечена державою житлом, реалізувала своє право на приватизацію державного житлового фонду. Рішення про зміну квартиронаймача відповідними органами не приймалося, ордер не видавався, а тому позивач самовільно здійснила заселення в квартиру державного житлового фонду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Позивач відповідь на відзив не подала. На підставі вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~-\~ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в справі докази та матеріали цивільних справ № № 750/8231/17, 750/406/18, 750/1416/18, 750/8209/20 суд встановив наступне. Позивач зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 жовтня 2017 року в справі № 750/8231/17 встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] . Визнано [PERSON] членом сім`ї наймача квартири [ADDRESS] [PERSON] . Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 10 січня 2018 року вказане рішення суду скасовано, а у задоволенні позову [PERSON] до Чернігівської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання членом сім`ї наймача житла - відмовлено. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 13\~березня 2018\~року в справі № 750/1416/18 у задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобов`язання укласти договір найму жилого приміщення відмовлено. При цьому, у справі № 750/1416/18 судом констатовано, що [PERSON] є власником 1/2 частки двокімнатної квартири [ADDRESS] . Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 07\~грудня 2020\~року в справі № 750/8209/20 в задоволенні позову Чернігівської міської ради до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення - відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року вказане судове рішення залишено без змін. У ході розгляду вказаних справ встановлено, що особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] , було відкрито на [PERSON] , яка знялася з реєстраційного обліку 27 жовтня 2009 року. 3 15 жовтня 2003 року у вказаній квартирі був зареєстрований син [PERSON] - [PERSON] . 17 липня 2013 року за адресою спірної квартири було зареєстровано [PERSON] із зазначенням відношення до власника - як «особа». [PERSON] помер [INFO] . Також, встановлено, що [PERSON] проживає у спірній квартирі без відповідної правової підстави. Відповідно до електронної бази обліку приватизованого житла квартира [ADDRESS] не приватизована, а будинок [ADDRESS] 1964 року забудови та належить до державного житлового фонду. Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами першою, другою статті 4 Житлового кодексу\~України передбачено,\~що жилі\~будинки,\~а також\~жилі приміщення\~в інших\~будівлях,\~що знаходяться\~на території\~України,\~утворюють житловий\~фонд. Житловий\~фонд включає зокрема, жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд). Згідно з частиною першою статті 5 Житлового кодексу України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно із\~частиною першою\~статті 13 Житлового кодексу\~України державне управління в галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику, органами місцевого самоврядування, а також іншими спеціально уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України. Статтею 15 Житлового кодексу\~України визначена компетенція виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду. Зокрема, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території району, міста, району в місті :\~здійснюють державний\~контроль за\~використанням і\~схоронністю житлового\~фонду (частина\~перша статті\~30); здійснюють\~управління житловим\~фондом місцевих\~рад (частина\~перша статті\~18); здійснюють\~облік громадян,\~які потребують\~поліпшення житлових\~умов (частина\~перша статті\~36),\~а також\~контроль за\~станом цього\~обліку на\~підприємствах,\~в установах,\~організаціях (стаття\~41),\~затверджують рішення\~про взяття\~громадян за\~місцем роботи\~на облік\~потребуючих поліпшення\~житлових умов\~(стаття\~39); 6)\~приймають рішення\~про надання\~жилих приміщень\~у будинках\~житлового фонду\~місцевої ради\~(стаття\~51),\~затверджують спільні\~рішення адміністрації\~і профспілкового\~комітету підприємства,\~установи,\~організації про\~надання жилих\~приміщень у\~будинках відомчого\~житлового фонду\~(стаття\~52); видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141) . Користування жилим\~приміщенням у\~будинках державного\~і громадського\~житлового фонду\~здійснюється відповідно\~до договору\~найму жилого\~приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер (частини перша, друга статті 61 Житлового кодексу України). Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно із частиною першою статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку. До власних\~(самоврядних)\~повноважень,\~зокрема,\~належать: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності. До делегованих повноважень у сфері житлово-комунального господарства, зокрема, належать: облік відповідно\~до закону\~житлового фонду,\~здійснення контролю\~за його\~використанням; надання\~відповідно до\~закону громадянам,\~які потребують\~соціального захисту,\~безоплатного житла\~або за\~доступну для\~них плату; здійснення\~контролю за\~станом квартирного\~обліку та\~додержанням житлового\~законодавства на\~підприємствах,\~в установах\~та організаціях,\~розташованих на\~відповідній території,\~незалежно від\~форм власності; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій. Також, до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить призначення у випадках та в порядку, встановлених законом, управителя багатоквартирного будинку (пункт 20 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»). Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (пункт 14 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 лютого 2019 року № 58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради призначено управителем для 427 багатоквартирних будинків згідно з додатком 2 до цього рішення. В додатку 2 до вказаного рішення визначено перелік багатоквартирних будинків, управителем яких призначено Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради. Багатоквартирний будинок [ADDRESS] належить до цього переліку. Будинок [ADDRESS] обслуговується Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради на підставі договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20 лютого 2019 року за № 2/278. З копії статуту Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради 21 лютого 2019 року № 80, слідує, що метою діяльності підприємства є отримання прибутку в результаті здійснення виробничої, комерційної, фінансової діяльності на комерційній основі для задоволення потреб споживачів в послугах (роботах, товарах), що надає підприємство. Відповідно до пункту 12 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Частиною першою статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено,\~що послуга\~з управління\~багатоквартирним будинком\~включає: забезпечення\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема,\~прибирання внутрішньобудинкових\~приміщень та\~прибудинкової території,\~якщо прибудинкова\~територія,\~за даними\~Державного земельного\~кадастру,\~знаходиться у\~власності або\~користуванні співвласників\~багатоквартирного будинку\~відповідно до\~вимог законодавства,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Таким чином, Комунальне підприємство\~«Деснянське» Чернігівської\~міської ради\~є лише управителем будинку [ADDRESS] , та надає\~послуги,\~спрямовані на\~забезпечення належних\~умов проживання\~і задоволення\~господарсько-побутових\~потреб мешканців\~вказаного будинку\~шляхом утримання\~і ремонту\~спільного майна\~багатоквартирного будинку\~та його\~прибудинкової території\~відповідно до\~умов договору,\~а тому є неналежним відповідачем у даній справі. Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. За змістом\~норм процесуального\~права з\~урахуванням принципів\~диспозитивності цивільного\~судочинства та\~змагальності сторін,\~саме на\~позивача покладено\~обов`язок визначати\~відповідача/відповідачів\~у справі.\~При цьому,\~суд під\~час розгляду\~справи має\~виходити зі\~складу тих\~осіб,\~які залучені\~до участі\~у справі\~позивачем.\~Суд повинен\~вирішити справу\~за тим\~позовом,\~що пред`явлений,\~і щодо\~тих відповідачів,\~які зазначені\~в ньому. Суд з власної ініціативи позбавлений права залучати до участі у справі належного відповідача. Позивачем відповідно до статті 51 ЦПК України не було заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача. Таким чином, якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача або залучення інших співвідповідачів, це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета спору та підстав позову є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Аналогічні висновки викладені Великою Палати Верховного Суду в постановах від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року в справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року в справі № 554/10058/17. З огляду\~на вказані\~норми чинного\~законодавства та\~заявлені позовні\~вимоги,\~враховуючи,\~що позивачем\~вимоги пред`явлено\~до неналежного\~відповідача, при цьому клопотань про заміну відповідача належним чи про залучення до участі в справі співвідповідача позивач не заявляла, а тому наявні підстави для відмови у задоволенні позову. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed