Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.08.2021 року шлюб між сторонами розірвано та вирішено залишити дітей на проживанні з матір`ю. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2021 року вирішено стягувати із [PERSON] на користь відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2500 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач виховує дітей, піклується про їхній розвиток, потреби дітей суттєво зростають та постійно збільшуються витрати. Діти хворіють та на їхнє лікування витрачаються значні кошти. Відповідач є працездатним та має змогу сплачувати аліменти в збільшеному розмірі. Тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача по 8000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягненнями ними повноліття та стягнути із відповідача понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив позов задовольнити частково та\~ стягувати з нього аліменти в користь дітей по 3500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них\~ народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення суду від 10.08.2021 року. Відповідно до копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2021 року вирішено стягувати із [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2500 грн., на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Посилаючись на наявність у стягувача аліментів\~ права на зміну розміру їх присудження, а також на зміну відповідних обставин (зміна матеріального\~ стану одержувача аліментів), Позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. В поданій до суду заяві Позивач просить\~ збільшити розмір аліментів до 8 000 грн. на кожну дитину у зв`язку з зростанням цін на продукти харчування та одяг, зазначає про те, що Відповідач є працездатним, а тому має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.\~ Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд враховує, що за період часу з ухвалення попереднього судового рішення (2021 рік) неповнолітні діти виросли, змінилися їх\~ потреби в розвитку, харчуванні, побуті. Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2021року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги. Позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про\~ збільшення розміру аліментів. Відповідач частково визнав позов та погодився сплачувати аліменти в розмірі по 3500 грн щомісячно на кожну дитину, отже має фінансову можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей\~ становлять у розмірі 2500 грн. в місяць на кожну дитину і стягуються у вказаному розмірі з 08 червня 2021 року. Пред`являючи позов про зміну способу стягнення аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів суттєвого покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, та зміни їх сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Беручи до уваги викладене, факт часткового визнання позову відповідачем, суд вважає справедливим визначення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітня. Що стосується вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 4800 гривень, то представник позивача повідомила, що докази понесення таких витрат будуть надані впродовж 5 днів після постановлення рішення, тому це питання суд не розглядає. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили, припинивши стягнення аліментів у справі № 344/6685/21-ц. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211 гривень 20 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial