Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 лютого 2024 року надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача завдані збитки у розмірі 251\~511,56 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 3\~722,67 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 09 лютого 2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно - страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/213299363. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «AUDI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 17 вересня 2023 року приблизно о 01 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Лабораторна мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ford C-MAX» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », «Ford C-MAX» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » та «Citroen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власникам вказаних автомобілів матеріального збитку. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/213299363 від 09 лютого 2023 року. Так, на підставі страхового акту №006/037/025888/23/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 34 711 грн. 56 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162224412 від 20 жовтня 2023 року. Також, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Ford C-MAX» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/213299363 від 09 лютого 2023 року. На підставі страхового акту №006/037/025889/23/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 60 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162224651 від 09 листопада 2023 року. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Citroen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/213299363 від 09 лютого 2023 року. Так, на підставі страхового акту №006/037/025850/23/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 156 800 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162224713 від 15 листопада 2023 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивачем склав: 251 511 грн. 56 коп. Відповідач не скористався своїм правом відзив не подав. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 лютого 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.55). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.56-57). 15 лютого 2024 року до суду надійшла інформація, про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. (а.с.56-57). Ухвалою судді від 15 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху, встановлено недоліки та надано строк на їх усунення. (а.с.58-59). Представником заявника 19 лютого 2024 року подано заяву, якою усунуто недоліки визначені ухвалою. (а.с.61). Ухвалою судді від 21 лютого 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу. (а.с.66-67). Ухвалою суду від 25 квітня 2024 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено розгляд по суті. (а.с.82-83). Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження без його участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час повідомлений належним чином, правом на надання відзиву не скористався, причин не явки суду не повідомив. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої\~статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей\~174,\~178 ЦПК України\~відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 17 вересня 2023 року приблизно о 01 год. 20 хв. у м. Києві по вул. Лабораторна мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , автомобіля «Ford C-MAX» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Citroen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] 09 лютого 2023 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/213299363. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «AUDI», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. (а.с.9). Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », «Ford C-MAX» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » та «Citroen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власникам вказаних автомобілів матеріального збитку. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. (а.с.10-11). З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Ford Fiesta» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/213299363 від 09 лютого 2023 року. (а.с.15-17). На підставі акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, страхового акту №006/037/025888/23/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 34 711 грн. 56 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162224412 від 20 жовтня 2023 року. (а.с.18-25). Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Ford C-MAX» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/213299363 від 09 лютого 2023 року. (а.с.26-30). На підставі акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, страхового акту №006/037/025889/23/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 60 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162224651 від 09 листопада 2023 року. (а.с.31-39). Так, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «Citroen» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР/213299363 від 09 лютого 2023 року. (а.с.40-42). На підставі протоколом технічного огляду, ремонтної калькуляції, страхового акту №006/037/025850/23/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 156 800 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №162224713 від 15 листопада 2023 року. (43-52). Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про відшкодування збитків, проте відповідач не надав відповіді. (а.с.53-54). Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивачем склав: 251 511 грн. 56 коп. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини 1 та 2 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до\~статті 41 Закону України від 01.07.2004 №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон №1961-ІV) страховик за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим\~Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2\~статті 38 цього Закону №1961-ІV\~страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. \~Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК)). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що\~законом\~передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за правилами, встановленими\~статтею 1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Факт відмови відповідача від проведення медичного огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння було встановлено судом у постанові від 12 грудня 2023 року по справі № 752/20083/23, де відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. Згідно ст. 22.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивач, як страховик, у зв`язку із настанням страхового випадку відшкодував у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до чого, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи (відповідача) у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з частиною шостою\~статті 261 ЦК України\~за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом Таким чином обов`язок доказування невідповідності розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування розміру заподіяних збитків покладається на відповідача, судом в свою чергу не встановлено, а відповідачем не доведено невідповідності суми виплаченого страхового відшкодування позивачем на користь потерпілої особи. За таких обставин, на підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заявлених позовних вимог до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодуванняу розмірі 251\~511,56 грн., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 3722, 67 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved