Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Зміст позовних вимог 20 червня 2023 року [PERSON] , через представника - адвоката Дзявун Юлію Сергіївну, звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якій просить суд: - зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу від 28 листопада 2017 року у справі № 754/15560/17 на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття; - зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу від 24 жовтня 2022 року у справі № 754/9517/22 на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги, з урахуванням позиції сторони позивача, викладеної в уточненій позовній заяві, мотивовані тим, що відповідно до судового наказу виданого Деснянським районним судом м. Києва від 28 листопада 2017 року у справі № 754/15560/17 судом прийнято рішення стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2017 року і до досягнення повноліття дитини. Постановою про відкриття виконавчого провадження, на підставі судового наказу у справі № 754/15560/17 від 28.11.2017, було відкрито виконавче провадження № 56301808. На підставі судового наказу, виданого Деснянським районним судом м. Києва від 24 жовтня 2022 року у справі № 754/9517/22, Деснянським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) була видана постанова про відкриття виконавчого провадження №70624997 від 28.12.2022 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Загальна сума аліментів на двох дітей становить 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, що перевищує встановлену законом частку відрахувань аліментів на двох дітей. Теперішня дружина [PERSON] - [PERSON] є вагітною, а відтак, після народження дитини на утриманні у позивача буде троє неповнолітніх дітей. Крім того, після народження дитини, дружина [PERSON] - [PERSON] перебуватиме у відпустці по догляду за дитиною та не матиме жодного джерела доходу, тому знаходитиметься на повному утриманні [PERSON] . Також на утриманні у [PERSON] знаходиться його матір похилого віку - [PERSON] , [INFO] , яка має хронічні захворювання серцево-судинної системи та потребує постійного медикаментозного лікування та медичного лікування в умовах стаціонару. Наразі позивач - [PERSON] проходить військову службу у військовій частині, але з 29.09.2023 [PERSON] не отримує додаткову грошову винагороду, що становила переважну частку його щомісячного грошового доходу, що свідчить про суттєве погіршення його матеріального стану. Відзив на позовну заяву відповідача-2 ( [PERSON] ) У відзиві на позовну заяву представник відповідача-2 просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, вказуючи, що станом на 09.02.2023 у [PERSON] була наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 09.02.2023 за період з 21.10.2022 по 31.01.2023 становив 21347,00 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, що свідчить виключно про факт злісного ухилення від виконання зобов`язань з боку позивача до моменту пред`явлення позову. Розмір аліментних зобов`язань для позивача на користь відповідачки-2 на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), було визначено судом 24.10.2022, за наявності тих же обставин, на які посилається позивач - а саме, наявність дитини від першого шлюбу Тобто, з моменту винесення рішення і до моменту пред`явлення позову, рішення про встановлення розміру аліментів у розмірі 1/4 частки від доходу, не оскаржувалось позивачем, при цьому нові обставини по справі не відбувались. Разом з тим, на момент пред`явлення позову, сімейний стан позивача не змінився, матеріальне становище виключно покращилося, оскільки позивач отримує стабільний дохід від військової частини. Представник відповідачки-2 вважає, що позивачем не доведено обставини заявлені ним позовній заяві, докази, котрі подано до суду разом з позовною заявою не є достатніми. Відповідь на відзив на позовну заяву Представник позивача підтримує позовні вимоги та зазначає, що розгляд заяви [PERSON] відбувався в порядку наказного провадження, як одного з виду безспірного провадження, ні зі змісту заяви [PERSON] про видачу судового наказу, ні зі змісту судового наказу жодним чином неможливо встановити, що суд при розгляді заяви [PERSON] врахував обставину щодо наявності у [PERSON] на утриманні ще однієї дитини. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки у нього на утриманні перебувають двоє дітей та вагітна дружина, що очевидно потребує додаткових фінансових витрат. Факт отримання [PERSON] грошового забезпечення у зв`язку з проходженням військової служби у Збройних Силах України, а також отримання додаткового грошового забезпечення, який не має постійного характеру, не може бути розцінене судом як поліпшення його матеріального стан. 05.10.2022 між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб. На час написання відповіді на відзив [PERSON] перебуває на 28 тижні вагітності. Заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву відповідача-2 Представник відповідача-2 вказує, що у [PERSON] зареєстровано право власності на: квартиру, загальною площею 45,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації права власності 02.02.2022; автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2012 року випуску. Представник відповідачки-2 зазначає, що у відповіді на відзив жодним чином не наведено саме погіршення матеріального стану позивача, натомість з інформації з реєстрів рухомого та нерухомого майна, можливо встановити, що «дохід, що має тимчасовий характер» дозволяє позивачу придбавати нерухомість та утримувати автомобіль, котрий належить до преміум сегменту. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 червня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 07 липня 2023 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 10 липня 2023 року у задоволенні заяви [PERSON] - адвоката Дзявун Ю.С. про забезпечення позову у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено. 12 вересня 2023 року від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 12 вересня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 03 жовтня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. 26 жовтня 2023 року представником відповідачки-2 подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. 26 жовтня 2023 року представником позивача подано письмові пояснення з додатками. Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, письмові пояснення з додатками не прийнято судом до розгляду. 26 жовтня 2023 року представником позивача подано заяву про відвід судді. Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року у задоволенні заяви представника [PERSON] - адвоката Дзявун Юлії Сергіївни про відвід головуючої судді Гринчак Оксани Іванівни відмовлено. 04 грудня 2023 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву. 06 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла уточнена позовна заява. 06 лютого 2024 року представником відповідача-2 заявлено клопотання про витребування доказів.У Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року клопотання представника [PERSON] - адвоката Волощенка Віталія Івановича про витребування доказів задоволено. Витребувано у військової частини відомості у виді зведеної довідки щодо отриманого грошового забезпечення [PERSON] за період з липня 2023 року по лютий 2024 року. 15 лютого 2024 року до суду надійшов лист, на виконання вимог ухвали від 06 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 14 травня 2024 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, представник відповідачки-2 не заперечував щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме зменшення розміру аліментів до 1/5 частки від доходу позивача. Відповідачка-1 до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи; згідно із заявою від 26.10.2023 просила проводити розгляд справи за її відсутності. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є батьком: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.05.2012, в якому батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] ; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2018, в якому батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року у справі № 754/15560/17 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Деснянським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 56301808 на виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 28.11.2017 № 754/15560/17. Згідно з квитанціями від 06.05.2023, 13.07.2023, 05.08.2023 та 06.09.2023 позивачем перераховано на рахунок Деснянського РВДВС у м. Києві кошти на загальну суму 20000,00 грн, як сплату аліментів [PERSON] (а.с. 75-79). Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року у справі № 754/9517/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Деснянським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) постановою від 28.12.2022 відкрите виконавче провадження № 70624997 на виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року № 754/9517/22. Відповідно до повідомлення Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 09.02.2023 № 70624997/14 станом на 09.02.2023 у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 09.02.2023 за період з 21.10.2022 по 31.01.2023 становить 21347 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці (а.с. 65). [PERSON] є військовослужбовцем. Відповідно до довідки від 25.10.2023, з 29 вересня 2023 року [PERSON] не нараховується та не виплачується додаткова винагорода на період дії воєнного стану, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 (а.с. 209). Згідно з довідкою про доходи від 15.02.2024 за період з 01.06.2023 по 31.01.2024 середньомісячний дохід позивача становив 67462,50 грн, а станом на 14.02.2024 за винятком аліментів сума доходу склала 221882,90 грн (а.с. 219, на звороті). У січні 2022 року позивач придбав у власність квартиру загальною площею 45,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] (а.с. 118). Також у власності позивача перебуває автомобіль Toyota Land Cruiser 200, 2012 року випуску (а.с. 119). 05.10.2022 позивач одружився з [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] станом на 08.09.2023 була вагітна (а.с. 73, 74), а [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 200). 21.03.2024 [PERSON] звільнився з військової служби у запас через сімейні обставини - перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Норми права та мотиви суду Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, вбачається, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідні висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 194/629/17-ц (провадження № 61-37792св18). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. [PERSON] є батьком малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які з ним не проживають. У судовому порядку, а саме судовими наказами Деснянського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року у справі № 754/15560/17 та від 24 жовтня 2022 року у справі № 754/9517/22 визначено стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей по частці від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Отже, сукупний розмір відрахування на аліменти з заробітку позивача становить частину на двох дітей. Позивач стверджує, що на його утриманні перебуває його матір похилого віку - [PERSON] , [INFO] , яка має хронічні захворювання серцево-судинної системи та потребує постійного медикаментозного лікування та медичного лікування в умовах стаціонару, на підтвердження чого надає копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 19.10.2016 та виписку із карти амбулаторного хворого № 718 за період з 18.01.2022 та 20.01.2022. З виписки із карти амбулаторного хворого № 718 вбачається, що місцем проживання [PERSON] , [INFO] , є [ADDRESS] . Мати позивача - [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою та отримує відповідну виплату, доказів того, що на час розгляду справи вона потребує постійного лікування, догляду та утримання, як і доказів того, що саме позивач здійснює таке утримання та догляд матеріали справи не містять. Отже, доводи позивача в цій частині суд вважає необґрунтованими. Щодо твердження позивача про погіршення його матеріального стану у зв`язку тим, що з 29.09.2023 він не отримує додаткову грошову винагороду, то слід зауважити, що в матеріалах справи відсутні відомості про дохід позивача з 2017 року по 2023 рік, тобто за період з початку присудження судом до стягнення аліментів на утримання дітей, що позбавляє суд можливості вставити наскільки змінювався заробіток позивача та погіршилося його матеріальне становище; водночас з враховує, що з червня 2023 року позивачу нараховувалося грошове забезпечення у розмірі 67 тисяч, а з жовтня 2023 року - 37 тисяч з огляду на відсутність додаткової грошової винагороди. З огляду на те, що позивач не довів того, що на його утриманні перебуває матір, а сама по собі зміна сімейного стану позивача (одруження та народження третьої дитини) не доводить необхідності зменшення раніше присуджених судом до стягнення аліментів, враховуючи набуття у власність позивачем нерухомого майна та можливість обслуговувати транспортний засіб преміум класу, зважаючи на те, що діти - [PERSON] , [PERSON] не проживають разом з позивачем, однак враховуючи, що матеріальний стан з вересня 2023 року змінився (зменшився), суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів до 1/5 частки доходу [PERSON] на одну дитину. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial