Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Заявник звернулась із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що від шлюбу з [PERSON] у неї народився син [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про народження видано Чеховським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області. В період з 2017 по 2021 рік заявник мешкала в російській федерації. В 2001 році вона з сином переїхала в Україну та зареєструвала сина громадянином України. Нещодавно вона виявила, що оригінал свідоцтва про народження сина втрачено. У видачі дубліката свідоцтва Криворізьким відділом ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області було відмовлено посилаючись на те, що актовий запис про народження знаходиться на території РФ, дія Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільний, сімейних та кримінальних справах зупинено. Для отримання свідоцтва про народження дитини просить встановити факт народження сина, місто народження: м. Чехов, Московська область, Росія. Батько - [PERSON] , громадянин Росії, мати - [PERSON] , громадянка України. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника заявника надходила заява про розгляд справи без її участі та участі заявника, вимоги підтримують, просять задовольнити. Від заінтересованої особи Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло пояснення по справі, проти вимог заявника заперечують. Вказують, що повторна реєстрація народження особи законодавством України не передбачена. Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності учасників справи, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. 14 березня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи [PERSON] . Суд, дослідив докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] народилась [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується паспортом № [NUMBER] , дійсним до 22.09.2030, виданим 22.09.2020 органом №1228 (а.с.5). 12 травня 2018 [PERSON] уклала шлюб з громадянином Росії [PERSON] , [INFO] . Шлюб зареєстрований Чеховським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області (а.с.7, 8-9). Із копії свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 13.09.2018 видно, що [INFO] народився [PERSON] , місто народження: м. Чехов, Московська область, Росія. Батько - [PERSON] , громадянин Росії, мати - [PERSON] , громадянка України. Місце державної реєстрації: Чеховський відділ РАЦС Головного управління РАЦС Московської області. Свідоцтво складено російською мовою, переклад якого здійснено перекладачем [PERSON] , справжність підпису якої завірено нотаріально (а.с.10. 11-12). Відповідно до довідки №1228-000006734 від 09.03.2022 син заявниці [PERSON] набув громадянство України на підставі ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України» та є громадянином України з 08.09.2022 (а.с.13). Заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.09.2011 року (а.с.6). Її малолітній син проживає з нею, що підтверджується актом від 04.03.2024 (а.с.15). Заявниці відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про народження сина посилаючись на неможливість витребувати повторне свідоцтво про народження, актовий запис якого знаходиться на території РФ у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про зупинення дії та вихід з конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільний, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільний, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (а.с.14). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 315 (ч. 1 п. 7) Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Міністерством юстиції України надано роз`яснення від 04.08.2011 щодо Порядку видачі документів про державну реєстрацію актів цивільного стану, відповідно до якого громадяни України та особи без громадянства, які проживають в Україні, витребовують документи на підтвердження фактів реєстрації актів цивільного стану, здійснених компетентними органами іноземної держави, через Міністерство закордонних справ України, якщо інший порядок не встановлено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Законом України від 01.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року» зупинено дію Мінської Конвенції 1993 року. У зв`язку із збройною агресією РФ проти України та введення воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, якою порушено фундаментальні норми та принципи міжнародного права, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, відділами державної актів цивільного стану України припинено будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами юстиції РФ на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права. На підставі викладеного відділами реєстрації актів цивільного стану в Україні не має можливості витребувати повторне свідоцтво про народження сина заявниці [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження якого знаходиться на території РФ. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як зазначено в п.10 вказаної Постанови Пленуму відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заявлених вимог, оскільки заявник не має іншої можливості відновити загублене свідоцтво про народження сина, встановлення факту народження дитини має для неї юридичне значення та від нього залежить виникнення особистих прав як заявника так і її сина. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Outcome: approved