Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач\~\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] \~про стягнення аліментів в користь повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частина заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування вимог позивач вказала, що у них з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] . На даний час вона навчається у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічної академії ім.Тараса Шевченка на ІІ курсі факультету дошкільної і початкової освіти, історії та мистецтв на денній форі. Термін закінчення навчання 30.06.2026. Навчання на даному факультеті передбачає додатково придбати такі матеріали, як мольберти, дороговартісні кисті та краски. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивачка не працює, а тому сама не може утримувати дочку, яка навчається. Відповідач є працездатним, тому зможе сплачувати аліменти на рівні частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку . Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін). В судове засідання позивач не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити. Відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини справи: 01 липня 2003 року народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.07.2003 року. Згідно довідки за №44/24 від 13.02.2024 року, [PERSON] в 2022 році вступила до Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії ім. Тараса Шевченка і навчається на ІІ курсі, факультету дошкільної і початкової освіти, історії та мистецтв спеціальності 014 Середня освіта/014.12 Образотворче мистецтво. Форма навчання денна, термін закінчення навчання 30.06.2026. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. В силу вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991\~pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до роз`яснень викладених у\~Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатись в Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії ім. Тараса Шевченка на денній формі навчання, на повному державному забезпеченні. Самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач проживає окремо та у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив будь-яких доказів на спростування доводів позивача та неможливості сплати аліментів. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний, приймаючи до уваги інтереси дочки та забезпечення її гармонійного розвитку, в тому числі забезпечення її права на одержання освітніх послуг, суд приходить до переконання, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дочці, у зв`язку з продовженням останньою навчання, а тому розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання [PERSON] слід визначити у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову 21 березня 2024 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дочки [PERSON] , неможливість самостійно заробляти на життя, у зв`язку з денною формою навчання, а тому прийшов до переконання, що саме такий розмір аліментів буде відповідати потребам [PERSON] та фінансовим можливостям батька. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив будь-яких доказів на спростування доводів позивача та неможливості сплати аліментів у визначеному судом розмірі. Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved