Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Їй на праві власності за договором дарування, оригінал якого було втрачено, належав житловий будинок в [ADDRESS] . Зазначає, що на момент її смерті в будинку, де вона проживала разом з нею проживали: її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. «А», сараів - літ. «Б, В, Г, Д», хвіртки та воріт -№1, огорожі - №2, навісу - №3, криниці - №4. Зазначає, що за вказаним домоволодінням закріплені земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства. Також вказує, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Разом з ним, на день його смерті був зареєстрований, але не проживав [PERSON] . Також, разом з померлим проживав, однак не був зареєстрований він - позивач по справі, вів спільне господарство з покійним, обробляв земельну ділянку та здійснював поточні ремонти будинку, забезпечував діда ліками, продуктами харчування. Вказує, що [PERSON] був власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3562 га, за кадастровим номером 7324583000:01:006:0340, що належала покійному на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №353662 від 24.02.2009 року, оригінал якого було втрачено. Зазначає, що оскільки він постійно, протягом останніх п`яти років, проживав разом з дідом на час відкриття спадщини, про відмову від спадщини не заявляв, в силу ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, однак, у зв`язку із втратою оригіналів договору дарування житлового будинку та державного акту на право власності на земельну ділянку, оформити спадкові права через нотаріальну контору позивач не в змозі. Вказує, що крім нього спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є відповідач по справі його дядько та син спадкодавця [PERSON] , який на спадщину не претендує. Просив встановити факт його постійного проживання разом з дідом [PERSON] та визнати за ним право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] та на спадкову земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3562 га, за кадастровим номером 7324583000:01:006:0340. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву, засвідчену старостою с. Давидівка Войцицьким С.Л. , відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Неявка сторін в підготовче судове засідання з огляду на подачу ними заяв про розгляд справи у їх відсутності, з врахуванням положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідачем подано заяву про визнання позову, і таке визнання на думку суду не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 01.12.1978 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.03.2024 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] року, у віці 72 роки в с. Давидівка померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76288233 від 20.03.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] спадкова справа не відкривалась. Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 09.06.2003 року [PERSON] була власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] та складається з: житлового будинку - літ. «А», сараів - літ. «Б, В, Г, Д», хвіртки та воріт -№1, огорожі - №2, навісу - №3, криниці - №4. За вказаним домоволодінням закріплені земельні ділянки: площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства. Вказані обставини підтверджується копією технічного паспорту, довідкою, виданою виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради 02.04.2024 року за №343. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради 02.04.2024 року за №345, встановлено, що на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: її чоловік [PERSON] та син [PERSON] . [INFO] року, у віці 74 роки в с. Давидівка помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76288200 від 20.03.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] спадкова справа не відкривалась. Згідно з копією акту державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №353662, виданого 24.02.2009 року встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,3562 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Давидівської сільської ради, Сторожинецького району, Чернівецької області. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради 02.04.2024 року за №344, встановлено, що на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , дійсно був зареєстрований син [PERSON] . З акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Сторожинецької міської ради (Давидівський старостинський округ) від 26.03.2024 року, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав [ADDRESS] , разом з ним на момент його смерті не був зареєстрований, але проживав та вів спільне господарство онук - [PERSON] , [INFO] , чим фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у спадкодавця [PERSON] спадкоємців, що мають право на спадкування у першу чергу чи за правом представлення. Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити. Відповідно до ст.1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого стеттею 1270 цього кодексу, він не заявив про відому від неї. Відповідно до ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті дідуся [PERSON] , вчасно прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті та вступав о оперативне управління та володіння спадковим майном. Відповідач [PERSON] , будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини, позовні вимоги визнає, тобто не заперечує права позивача щодо набуття в порядку спадкування домоволодіння та земельної ділянки, яка належала спадкодавцю, що, на думку суду, узгоджується з положеннями ч.2 ст.1274 ЦК України. Частиною 1 та 3 ст.12 ЦК України визначено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що звернення з даним позовом до суду є ефективним способом захисту прав та інтересів позивача. Обставин, які б свідчили про порушення права інших осіб внаслідок задоволення позовних вимог, судом не встановлено. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1216, 1265, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved