Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

позивачі [PERSON] , [PERSON] , звернулися до Яворівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] на праві власності належить по 1/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0543 га, кадастровий номер 4625810100:04:003:1044, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Проте, рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17.06.2011 у справі № 2о-45/2011 [PERSON] визнано недієздатним та [PERSON] призначено опікуном над недієздатним ним. Ще одним власником 1/3 частини вказаної земельної ділянки є [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті свого дідуся [PERSON] . Так, відповідач [PERSON] користується суміжною земельною ділянкою по [ADDRESS] та їй належить частка у праві власності будинку [ADDRESS] . Жодних документів про право власності на суміжну земельну ділянку по [ADDRESS] відповідачем не виготовлялось і фактично на даний час суміжна земельна ділянка належить Яворівській міській раді Львівської області. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод в користуванні [PERSON] , [PERSON] в користуванні земельною ділянкою та у встановленні огорожі за адресою [ADDRESS] . На підставі\~зазначеного рішення, було видано виконавчий лист № 460/5076/17 від 24.09.2020. 10.12.2020 головним державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ЗМУМЮ (м. Львів) Пікулою О.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63815260. Однак рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 не було виконане, а сама відповідач, відмовляється його виконати навіть в примусовому порядку та була неодноразово оштрафована за невиконання рішення суду. Окрім цього, відповідачем самовільно встановлено огорожу та насаджено квіти, дерева та інші насадження на належній позивачам земельній ділянці. Як вбачається із плану території земельної ділянки з кадастровим номером 4625810100:04:003:1044, складеного ТзОВ ГЕО ВЕСТ СИСТЕМА відповідачем захоплено земельну ділянку розміром: шириною 4.54 м. та 4.65 м. відповідно, а також довжиною 09.03 м. та 9.59 м. відповідно, загальною площею 0.0043 га. Враховуючи вказане, позивачі просять суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належною їм земельною ділянкою кадастровий номер 4625810100:04:003:1044, розміром 0,0543 га, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , шляхом знесення огорожі (металевої сітки), кущів, дерев та інших насаджень, на частині земельної ділянки шириною 4.54 м та 4.65 м відповідно, а також довжиною 09.03 м та 9.59 м, загальною площею 0.0043 га, згідно плану території земельної ділянки. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23.01.2023\~відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 21.09.2023\~закрито підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули, однак їх представник адвокат Галько Р.В. подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачів, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Не заперечує про винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив та клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 22.05.2024 суд ухвалив заочне рішення у справі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з виниклими перешкодами у користуванні земельною ділянкою, [PERSON] , [PERSON] у 2017 році довелось звернутись до Яворівського районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. 29.11.2019 рішенням Яворівського районного\~суду Львівської\~області у\~справі №460/5076/17\~ позовні вимоги позивачів задоволено, а саме зобов`язано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] , [PERSON] в користуванні земельною ділянкою та у встановленні огорожі за адресою : [ADDRESS] . Також, згідно даного рішення, з відповідача було стягнуто судові витрати. Рішення набрало законної сили 17.08.2020. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частині земельної ділянки по [ADDRESS] . Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] користується суміжною земельною ділянкою по [ADDRESS] . Згідно з свідоцтвом про право на нерухоме майно [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 47/100 частини в будинку [ADDRESS] . Окрім цього за рішенням суду, на абрисі встановлення меж земельної ділянки відображено межі земельної ділянки, належної позивачам на праві приватної спільної часткової власності. Частина даної земельної ділянки зі сторони землекористувача [PERSON] загороджена та такою користується відповідач. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 17.06.2011 у справі № 2о-45/2011 [PERSON] визнано недієздатним та [PERSON] призначено опікуном над недієздатним [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 22.05.2018 приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу посвідчено, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , а саме 1/3 частки в праві власності на земельну ділянку, площею 0,0543 га по [ADDRESS] , тобто [PERSON] набув права власності на вказану земельну ділянку. На підставі вище зазначеного рішення від 29.11.2019\~ у\~справі №\~460/5076/17 Яворівським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист № 460/5076/17\~від 24.09.2020 про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] , [PERSON] в користуванні земельною ділянкою та у встановленні огорожі за адресою: [ADDRESS] . 10.12.2020 головним державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) Пікулою О.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63815260 по виконанню вказаного виконавчого листа . Проте, 03.02.2021, 20.04.2021 та 27.07.2021 головним державним виконавцем Яворівського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) Пікулою О.Б. складено акти про те, що боржником [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні [PERSON] у користуванні земельною ділянкою та у встановленні огорожі по [ADDRESS] , отже рішення суду згідно з виконавчим документом боржником не виконано. Тому головним державним виконавцем 04.02.2021 та 21.04.2021 виносились постанови про накладення штрафу на [PERSON] за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Тобто, попри вищезазначене, відповідач [PERSON] створює перешкоди позивачам у користуванні належною їм земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом встановлення на ній огорожі (металевої сітки) та насадження кущів, дерев, тощо, ігноруючи винесене рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 у справі № 460/5076/17, що зобов`язує відповідача не чинити перешкод позивачам в користуванні зазначеною земельною ділянкою та у встановленні огорожі. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторінтаінших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 1, ч. 2 ст. 78 Земельного Кодексу України). Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Так, відповідно до ч.2-3 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Дослідивши усі надані позивачами в обґрунтування позовних вимог докази, судом встановлено, що набуте у визначений законодавством спосіб право власності позивачів на земельну ділянку порушується відповідачем [PERSON] , яка має у користуванні суміжну земельну ділянку. Порушення з боку суміжного землекористувача також вбачаються з наданих доказів фото фіксації, а саме дійсно позивач не має доступу до належної йому земельної ділянки, оскілки на такій наявна металева огорожа та насадження кущів та дерев. Як вбачається із плану території земельної ділянки з кадастровим номером 4625810100:04:003:1044, складеного ТзОВ ГЕО ВЕСТ СИСТЕМА відповідачем захоплено земельну ділянку розміром: шириною 454 м та 4.65 м відповідно, а також довжиною 09.03 м та 9.59 м відповідно, загальною площею 0.0043 га. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні [PERSON] , [PERSON] земельною ділянкою, яка належить їм на праві власності необхідно задовольнити та зобов`язати [PERSON] відновити позивачам умови для користування належною їм земельною ділянкою. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved