Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

26.02.2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.01.2021 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії №630810161. Банк належним чином свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 169797.16 грн., з яких: - 68,322.78 грн. - тіло кредиту - 15,225.18 грн. - відсотки за користування кредитом - 83,470.30 грн. - просрочене тіло кредиту -2,778.90 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». У зв`язку з чим просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №630810161 у розмірі 169797.16 грн. та суму сплаченого судового збору. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач вважає вимоги банку необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Позивачем на підтвердження факту укладення договору долучено до позовної заяви копію Оферти на укладення угоди з обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії , яка підписана виключно [PERSON] , Анкета заява про акцепт ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», підписана представником банку та [PERSON] , Паспорт споживчого кредиту, підписаний представником банку та [PERSON] . У позовній заяві у розділі «Виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, докази що підтверджують вказані обставини» Позивач зазначає про укладення між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» угоди про обслуговування кредитної лінії та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630810161 від 19.01.2023. У прохальній частині позову Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором №630810161. Водночас, ні кредитного договору №630810161 від 19.01.2023, ні документу з номером №630810161, який мав би хоч якісь ознаки кредитного договору Позивач не долучив, що є вже самостійною підставою для відмови у позові. При цьому, Позивач не позбавлений права належним чином оформити позовну заяву, надати належні докази на підтвердження зазначених у ній обставин та повторно звернутись до суду. Але, все ж таки досліджуючи долучені до позовної заяви документи, необхідно зазначити наступне. Оферта від 09.12.2017, підписана [PERSON] не містить відомостей про її акцепт Банком. Окремо як документ акцепт Банку Позивачем не надано. Крім того, у вказаній Оферті відсутні такі істотні умови як порядок та строк повернення кредиту, порядок нарахування та сплата процентів тощо. Інший документ - Анкета-заява [PERSON] про акцепт ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «АльфаБанк» вже вказує про протилежне, що оферта зроблена самим банком, що суперечить вищевказаній Оферті [PERSON] . При цьому, зазначена Анкета-заява містить лише анкетні дані [PERSON] та його прохання відкрити рахунок, та, водночас, не містить всіх істотних умов кредитного договору, тому не може вважатись підтвердженням укладення кредитного договору між сторонами. Третій документ - Паспорт споживчого кредиту вже містить деяку інформацію, яка може стосуватись кредиту, але така інформація є недостатньою та суперечить іншим наданим документам, а тому Паспорт споживчого кредиту не може підтверджувати укладення між сторонами кредитного договору. На зазначене вказують наступні обставини. У розділі Паспорту «Інші важливі правові аспекти» зазначено: - дата підписання - 09.12.2017; - розмір кредитної заборгованості - 8 000,00 грн.; - загальна вартість кредиту - 10 785,00 грн. - сума щомісячного платежу - 865,00 грн.; - строк внесення платежу - щомісяця; - строк кредитування - 12 місяців; - реальна річна процентна ставка - 52,25 %; Відомості про порядок нарахування та сплати процентів у Паспорті споживчого кредиту відсутні. При цьому, інформація у Паспорті споживчого кредиту не відповідає іншим наданим Позивачем документам, з огляду на наступне. Датою укладення договору відповідно до мотивувальної частини позовної заяви є 19.01.2023, тоді як на підтвердження такої дати укладення кредитного договору не додано жодного документа. Тобто обставини, на які Позивач посилається у позовній заяві, на підтверджуються доданими документами. Розмір кредитної заборгованості у Паспорті споживчого кредиту - 8 000,00 грн., мінімальний платіж - 865,00 грн. загальна вартість кредиту - 10 785,00 грн. не відповідають інформації у наданій Позивачем виписці, в якій зазначено, що встановлений ліміт кредиту - 114 789,16 грн., а обов`язковий мінімальний платіж - 104 791,84 грн., загальна сума платіжного періоду - 168 976,52 грн. У документі, що названий розрахунком заборгованості взагалі вказано, що сума ліміту на дату укладення договору складає 7 000,00 грн. Яким чином такий ліміт збільшено більше ніж у 20 разів Позивач не пояснює, відповідні документи щодо зміни ліміту не додає. Строк кредитування у Паспорті зазначено 12 місяців, тоді як у наданій Позивачем виписці зазначено термін до сплати - 07.08.2023. Яким чином строк кредитування збільшився більше ніж на 6 років Позивачем не зазначено у позовній заяві, відповідних документів на підтвердження зміни строку кредитування не надано. Процентна ставка. У позовній заяві Позивачем не зазначено під який відсоток річних Відповідачу надано кредитні кошти у користування. Навіть у розрахунку заборгованості відсутні відомості про процентну ставку, за якою нараховані проценти, що унеможливлює перевірити правильність розрахунку. Із заявленої до стягнення загальної суми неможливо визначити яка сума нарахованих та несплачених процентів стягується з Відповідача та за який період прострочення. Період та порядок нарахування процентів також неможливо визначити з доданих документів. При цьому, відсутність достовірних даних про розмір процентної ставки, порядок нарахування та сплати процентів свідчить про відсутність укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки розмір процентної ставки, порядок нарахування та сплати процентів позичальником є істотною умовою кредитного договору. Інші документи - Акцепт щодо прийняття пропозиції ПрАТ «СК «Альфа Страхування» укласти договір про використання факсимілє, договір добровільного страхування фінансових ризиків та угода на використання аналогу власноручного підпису клієнта також не свідчать про укладення між сторонами кредитного договору, оскільки такі документи не містять його істотних умов (сума кредиту, строк та порядок погашення кредиту, розмір та порядок нарахування процентів тощо). Отже, жоден з доданих Позивачем документів не підтверджує факт укладення між сторонами кредитного договору та погодження його істотних умов. Якщо кредитний договір не укладено, то Відповідач повинен повернути лише безпідставно отримані кошти, якщо Позивачем буде доведено факт надання таких коштів та їх розмір. Позивачем на підтвердження видачі кредитних коштів надано виписку з банківського рахунку. Відповідач вважає таку виписку неналежним доказом, про що подає окреме клопотання. Водночас, надана виписка не містить даних про видачу кредиту, оскільки відповідно до позовної заяви кредитний договір укладено 19.01.2023, долучені документи про відкриття [PERSON] рахунку датовані 09.12.2017, а виписка надана за період з 31.12.2018. Тобто, надана виписка не підтверджує ні дату, ні суму виданого кредиту. Інших платіжних документів, як той же меморіальний ордер чи платіжне доручення про видачу кредиту, Позивачем не надано. Позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 169 797,16 грн. Із позовної заяви та розрахунку заборгованості не вбачається з яких складових складається вказана сума: основна заборгованість (тіло кредиту), проценти, штраф/ пеня, заборгованість за розрахунково-касове обслуговування тощо. Така невизначеність заявлених вимог унеможливлює встановлення відповідальності позичальника та породжує багато питань: чи вся заборгованість стягується чи її частина; яка є сума простроченої заборгованості по тілу кредиту, яка - по процентам, чи стягується Позивачем неустойка та пеня тощо. При тому, якщо Позивачем заявлено проценти за кредитом підлягає застосуванню відповідна усталена правова позиція Верховного Суду щодо припинення права кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Слід також звернути увагу на долучений Позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості, з якого неможливо встановити як нараховувався та обліковувався борг Позивачем. Враховуючи право поставити відповідній стороні питання у першій заяві по суті, Відповідач ставить наступні питання Позивачу щодо поданого в суд розрахунку заборгованості: По-перше, яким доказом підтверджується номер кредитного договору, зазначений у розрахунку. По-друге, яким доказом підтверджується дата надання кредиту. По-друге, з яких причин Позивачем не відображено розмір процентної ставки та період нарахування процентів, застосовані Позивачем у розрахунку. По-третє, чи заявлена до стягнення комісія РКО, зазначена у розрахунку заборгованості. Якщо так, то які підстави її стягнення. По-четверте, чи має повноваження підписант розрахунку - [PERSON] здійснювати розрахунок заборгованості, поданий до суду. Якщо має, прошу надати документ на підтвердження таких повноважень [PERSON] . У зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позовних вимогах АТ «Сенс Банк» у повному обсязі та стягнути з Позивача на користь Відповідача витрати на правову допомогу. Позивачем 25.04.2024 року було подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви, в якому зазначено, що умовами кредитного договору, що укладений між сторонами 09.12.2017 у справі передбачено що для відповідача випущено міжнародну платіжну карту MC DEBIT WORLD строком дії на 3 років з моменту випуску. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000, 00 грн. Процентна ставка - 39, 99 % річних. Тип процентної вставки - фіксована. Строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Щодо отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, то банк надав до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення банківських операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. Надана позивачем виписки за картковим рахунком позичальника, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку. Таким чином позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 169,797.16 грн., з яких: - 68,322.78 грн. - тіло кредиту - 15,225.18 грн. - відсотки за користування кредитом - 83,470.30 грн. - просрочене тіло кредиту -2,778.90 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість). 15.05.2024 року представник відповідача надав письмові пояснення, в яких зазначив, що через розсилку процесуальних документів представник Відповідача ознайомився із направленою Позивачем заявою про усунення недоліків позовної заяви та доданими додатками (підписані як «додатки до позову») на 9 аркушах. Фактично, це частина документів, долучених до позовної заяви, але більш кращої якості. По-перше, на думку Відповідача, Позивач зловживає своїми процесуальними правами та не виконує свої процесуальні обов`язки, оскільки ні копія про усунення недоліків, ні долучені до неї документи не були направлені Відповідачу та його представнику одночасно з направленням в суд. Так, незважаючи про зазначення у відзиві на позовну заяву електронної поштової скриньки Відповідача - [INFO] а також електронної поштової скриньки представника Відповідача - адвоката Гіндрюка Т.С. ( [INFO] ), який також має зареєстрований електронний кабінет в системі Електронний суд (ІПН 3026815133, за допомогою якого можна перевірити наявність електронного кабінету, зазначений у відзиві на позовну заяву), Позивач не направив подані до суду документи іншій стороні, що є грубим порушенням процесуального законодавства та підставою для повернення таких документів. По-друге, незважаючи на вищевказані порушення, Позивачем не виконано вимоги ухвали суду щодо усунення недоліків. Так, однією з підстав залишення позовної заяви без руху відповідно до ухвали суду від 23.04.2024 була та обставина, що Позивач в позовній заяві зазначає про те, що 19.01.2023 [PERSON] уклав з АТ «Альфа банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Разом з тим, матеріали справи містять оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк», паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем 09.12.2017 року. Зазначені недоліки підлягали усуненню шляхом викладення позовної заяви у новій редакції із зазначенням відкорегованих обставин та виправленої прохальної частини позову щодо стягнення складових заборгованості, а копія цієї виправленої позовної заяви підлягала направленню Відповідачу або його представнику. Тому, можна стверджувати, що Позивачем не усунуто недоліки в цій частині. Крім того, позивачем в позовній заяві не зазначено обставини, якими він обґрунтовує вимоги про стягнення заборгованості з посиланням на умови кредитного договору, а саме: сума кредиту, який отримав відповідач, строк кредитування, відсотки за користування кредитними коштами тощо; підтвердження отримання кредитних коштів відповідачем. Позивач вказав в заяві про усунення недоліків деякі умови кредитного договору, але не зазначив посилання, якими умовами кредитного договору сторонами погоджено розмір, строк та процентну ставку, зазначені у заяві про усунення недоліків. Позивачем також не надано підтвердження отримання кредитних коштів, оскільки наданий Позивачем документ, який у додатках до позову названий Випискою про рух коштів по рахунку, не містить інформацію ні про номер картки, яка нібито видана Відповідачу, ні зв`язку між зазначеним у «виписці» номером кредитного договору 630810161 та доданими іншими документами (кредитний договір №630810161 у матеріалах справи відсутній). Не відповідає «виписка» і вказаним Позивачем умовам кредитного договору, оскільки виписка охоплює період з 31.12.2018, тоді як Позивач стверджує про укладення договору за рік до цієї дати - 09.12.2017. Тому, і в цій частині Позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Також, в ухвалі від 23.04.2024 судом зазначено, що наявний в матеріалах справи розрахунок не містить методики обрахунку суми заборгованості, відсоткових ставок, а також містить істотні суперечності щодо наявної заборгованості по тілу та відсоткам в описовій частині та його підсумковій частині, а тому потребує уточнення та конкретизації. Позивачем не надано нового чи виправленого розрахунку заборгованості, а з того, що долучений до позовної заяви неможливо встановити істотні обставини, в тому числі порядок розрахунку заявленої до стягнення заборгованості, за якою процентною ставкою здійснено розрахунок, з якого періоду прострочена сума по тілу кредиту та процентами тощо. Тому, Позивач в цій частині взагалі не усунув недоліки позовної заяви. По-третє, заява про усунення недоліків Позивача не змінює концептуально обставини недоведеності факту укладення кредитного договору між сторонами, факту надання кредитних коштів та відсутності обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум. Так, зазначені обставини у заяві про усунення недоліків не обґрунтовують позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, з огляду на наступне: 1) Випуск міжнародної платіжної картки MC DEBIT WORLD - матеріали справи не містять доказів отримання Відповідачем зазначеної картки. Крім того, дебетова картка не є кредитною карткою, тому випуск дебетової картки не може свідчити про укладення між сторонами кредитного договору та надання кредиту. 2) Випуск картки на три роки - немає жодного документу на підтвердження цієї обставини 3) Ліміт кредитної лінії - 200 000,00 грн. При цьому, в паспорті споживчого кредиту зазначено також про ліміт кредитування у іншому розмірі - 7 000,00 грн., сума щомісячного платежу - 865 грн. та загальна вартість кредиту - 10 875,00 грн., що не відовідає ліміту у 200 000,00 грн. 4) Процентна ставка - 39,99% річних. При цьому, в наданому Позивачем паспорті споживчого кредиту зазначена не одна процентна ставка 39,99 % річних, тоді як вказана ще й орієнтовна реальна процентна ставка та реальна процентна ставка у розмірі 52,25% річних. В якому порядку, тобто та за якою процентною ставкою Позивачем нараховано проценти невідомо. Розрахунок заборгованості не містить ні формул розрахунку, ні посилання на умови кредитного договору , ні процентної ставки, яка застосована Позивачем при розрахунку. У розрахунку заборгованості відсутнє посилання на ставку ,за якою він зроблений. 5) Строк кредитування - 12 місяців з можливістю лонгації на новий строк. При цьому, надана Позивачем «виписка» містить записи про транзакції з кінця грудня 2018 року, тобто через рік після дати кредитного договору. Тому виникають питання без відповіді: кредит видано поза строком кредитування? Яким чином та чим підтверджується продовження строку кредитування? Чи перевипускалась картка, видана на три роки, з урахуванням спливу шести років з дня підписання заяв про відкриття рахунку? За які періоди Позивач нарахував прострочену та поточну заборгованість? Де ці періоди відображені в розрахунку заборгованості? Наявність таких питань свідчить про недоведеність обставин строку кредитування. Щодо зазначених у заяві про усунення недоліків сум стягнення, то такі суми у позові не обґрунтовані, відсутні відомості за які періоди вони виникла така заборгованість, чим відрізняється прострочене тіло кредиту від овердрафту-несанкціонованої заборгованості тощо. Також, Позивач у своїй заяві про усунення недоліків зазначає, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. З такими твердженнями не можна погодитись повністю через наступне. Банківські виписки повинні відповідати вимогам, які до них ставляться та містити інформацію про предмет доказування. Водночас, між наданою Позивачем випискою та іншими документами немає зв`язку, як той же номер кредитного договору - 630810161, який відсутній в інших наданих документах (анкетах-заявах, паспорті споживчого кредиту тощо), номер картки яка видана (взагалі не зазначено в жодному документі номеру картки, яка видана), або зазначений у «виписці» термін сплати - до 07.08.2023, який не відповідає строкам та періодам в інших документах. Також, з «виписки» не вбачається підтвердження заявлених до стягнення суми тіла кредиту у розмірі 68,322.78 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі - 15,225.18 грн. (суми, зазначені у заяві про усунення недоліків). Тобто, в цілому банківська виписка може підтверджувати факт видачі кредитних коштів, але надана Позивачем виписка, враховуючи вищевикладене, не є достатнім доказом укладення кредитного договору між сторонами у даній справі, видачі кредитних коштів та обґрунтованості наданого розрахунку заборгованості. Крім того, як зазначено Відповідачем в окремій заяві, надана Позивачем виписка є неналежним та недостовірним доказом, оскільки не відповідає вимогам, які ставляться до банківських виписок. Додатково слід зазначити, що Позивач не надав відповіді на питання, поставлені йому у відзиві на позовну заяву, що є прямим невиконанням процесуального обов`язку, а отже зловживанням. Просить врахувати дані пояснення при вирішенні справи по суті. Заяви та клопотання сторін. 09.04.2024 року представник позивача надав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 14.04.2024 року від представника відповідача [PERSON] було подано клопотання, в якому він просить визнати неналежним та недостовірним як доказ «Виписку про Рух коштів по рахунку», копія якої долучена Позивачем до позовної заяви; не брати до уваги як доказ «Виписку про Рух коштів по рахунку», копія якої долучена Позивачем до позовної заяви. 29.04.2024 року представником відповідача подано клопотання, в якому він просить розглядати справу в режимі відеоконференції. 22.05.2024 року представник позивача подав клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.02.2024 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання. Ухалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.04.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 09.12.2017 року [PERSON] підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та паспорт споживчого кредиту, яким передбачено наступні умови: ліміт кредитної лінії 200000,00 грн., процентна ставка 39,9 % річних, обов`язковий мінімальний платіж 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією. 09.12.2017 року [PERSON] підписав оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-Банк». Зазначеною офертою визначено такі умови обслуговування: ліміт кредитної лінії 200000,00 грн., процентна ставка 39,99 % річних, обов`язковий мінімальний платіж 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією та зазначено порядок погашення кредиту 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміні найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З розрахунку заборгованості за договором №631327029 від 09.12.2017 року вбачається, що станом на 17.07.2023 року заборгованість [PERSON] становить 169797.16 грн., з яких: - 68322.78 грн. - тіло кредиту - 15225.18 грн. - відсотки за користування кредитом - 83470.30 грн. - просрочене тіло кредиту -2778.90 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість). Підписавши 09 грудня 2017 року паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. На підтвердження суми заборгованості надано виписку за договором №630810161, укладеним з [PERSON] , за період з 09.12.2017 року по 17.07.2023 року, яка містить інформацію щодо всіх здійснених відповідачем платіжних операцій та з якої вбачається, що відповідача користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. При цьому, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доводи представника відповідача про те, що надані позивачем докази не є достатнім доказом укладення кредитного договору між сторонами спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що [PERSON] отримав кредит, користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору; власного розрахунку заборгованості не надав та не довів відсутність заборгованості. Щодо доводів представника відповідача щодо неналежності та не допустимості доказів, наданих АТ «Сенс Банк», суд зазначає наступне. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (чинного на момент розгляду справи судом першої інстанції), та пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (чинного на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св18) та у постанові від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц. Досліджуючи обставини справи, суд звертає увагу, що на підтвердження позовних вимог, окрім копій анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», паспорта споживчого кредиту, оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-Банк», розрахунку заборгованості, позивачем також надано виписку за договором №630810161, укладеним з [PERSON] , за період з 09.12.2017 року по 17.07.2023 року, яка містить інформацію щодо всіх здійснених відповідачем платіжних операцій. Отже доводи представника відповідача щодо неналежності та не допустимості доказів наданих АТ «Сенс Банк» є такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Частиною 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши обставини справи та надані докази, суд, зважаючи на те, що жодних доказів на спростування заборгованості за кредитом відповідач не надав, прийшов до висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Сенс Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 Кодексу, вказаного вище, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved