Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4862860 від 10.05.2021 року у розмірі 47000,00 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн., а також сплачену суму судового збору 2422, 00 грн. В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав, що 10.05.2021 в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» [PERSON] подав заявку на отримання кредиту №4862860. Відповідачу було направлено електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №4862860 від 10.05.2021 року. Таким чином відповідач уклав Договір про споживчий кредит №4862860 від 10.05.2021 року та на підставі платіжного доручення були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10 000 грн. 00 коп. Кредитний Договір №4862860 від 10.05.2021 року було укладено строком на 30 днів. Однак, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржника [PERSON] . Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу №07/Т від 13.09.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 47000 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту\~10 000 грн, заборгованості за відсотками\~35 100,00 грн, заборгованість за комісійними винагородами\~1 900 грн. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач ТОВ «Діджи Фінанс» свого представника не направив, завчасно направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги прохав задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Третя особа ТОВ «Мілоан» в судове засідання свого представника не направила, хоча про час місце та день розгляду справи належним чином була повідомлена. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подав та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Позивач, звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №4862860 від 10.05.2021 року, вказує, що 10.05.2021 в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» [PERSON] подав заявку на отримання кредиту №4862860 та ТОВ «Мілоан» йому було направлено електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №4862860 від 10.05.2021 року. Таким чином відповідач уклав Договір про споживчий кредит №4862860 від 10.05.2021 року та на підставі платіжного доручення [PERSON] були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 10 000 грн. 00 коп. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 47000,00 грн. Також, позивач вказує, що 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладений Договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржника [PERSON] . Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу №07/Т від 13.09.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 47000 грн. Позивачем, який набув вправа вимоги до [PERSON] було направлено останньому повідомлення про відступлення права вимоги за означеним кредитним договором. Однак відповідач не виконав свого обов`язку новому кредитору. На підтвердження вказаних обставин, позивач додає до позовної заяви наступні докази в копіях: анкети-заяви на кредит №4862860 від 10.05.2021 року; договору про споживчий кредит №4862860 від 10.05.2021 року; платіжного доручення №4862860 від 10.05.2021 року; розрахунок заборгованості за договором №4862860 від 10.05.2021 року; договору факторингу № 07Т 13.09.2021 укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс», витягу з додатку до договору факторингу відносно боржника [PERSON] ; платіжних інструкцій ТОВ «Діджи Фінанс»; досудової вимоги від 27.09.2023 року; опису вкладення до цінного листа (позовна заява з додатками), накладна, фіскальний чек та трекер щодо його вручення; Досліджуючи дані докази судом встановлено, що у анкеті-заяві на кредит №4862860 від 10.05.2021 року; договорі про споживчий кредит №4862860 від 10.05.2021 року; платіжному дорученні №4862860 від 10.05.2021 року - позичальником вказано - [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . При цьому, інші документи, а саме: розрахунок заборгованості за договором №4862860 від 10.05.2021 року; витяг з додатку до договору факторингу; опис вкладення до цінного листа (позовна заява з додатками) та накладна, досудова вимога від 27.09.2023 року, містять відомості про позичальника, як - [PERSON] . Позовна заява подана також до [PERSON] . Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. З вказаного вбачається, що належним відповідачем у справі є [PERSON] , а не вказаний позивачем [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Позивач клопотань про заміну відповідача на належного до суду не подавав. А тому з огляду на те, що судом встановлено, що позивачем подано позов до неналежного відповідача, тож у задоволенні позову слід відмовити. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, тож понесені судові витрати залишаються на позивачу.

Outcome: dismissed