Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

В лютому 2024 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив встановити факти, що: -трудова книжка серії [NUMBER] від 07 грудня 1989 року належить [PERSON] ; -записи вчинені в трудовій книжці під №№ 6 , 7 , 8 , 9 , 19 підтверджують існування трудових відносин із зазначеними підприємствами; -записи вчинені в трудовій книжці відповідають зазначеним календарним датам; -[PERSON] дійсно працював в ТОВ ? Лабрадор ?; -[PERSON] дійсно працював в ЗАО ? Українська інвестиційна компанія ?; -[PERSON] дійсно працював в представництві фірми ? Харвест Ентерпрайзис Лімітед ?, перебуваючи на обліку КП ? Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв ? Дирекція ?ІНПРЕДКАДРИ?; -виправлення в даті 2002 року, запису №19 знаходить своє підтвердження згідно довідки і пояснень, правильно визначити 2002 рік. Свої вимоги обґрунтовує тим, що має намір ( у майбутньому) звернутися до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві із заявою для призначення пенсії по інвалідності. Однак, належна йому трудова книжка має певні розбіжності у написанні його ( [PERSON] ) прізвища, так як, видана 07 грудня 1989 року трудова книжка на його ім?я заповнена російською мовою, де зазначено його прізвище ? [PERSON] , а у паспорті його прізвище записане українською мовою - ? [PERSON] ?. Зазначені розбіжності, на його думку, можуть ускладнити питання підтвердження трудового стажу під час його майбутнього звернення до органів Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії по інвалідності. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року відмовлено у відкриті провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення в частині вимог, а саме: записи вчинені в трудовій книжці під №№ 6 , 7 , 8 , 9 , 19 підтверджують існування трудових відносин із зазначеними підприємствами; записи вчинені в трудовій книжці відповідають зазначеним календарним датам; [PERSON] дійсно працював в ТОВ ? Лабрадор ?; [PERSON] дійсно працював в ЗАО ? Українська інвестиційна компанія ?; [PERSON] дійсно працював в представництві фірми ? Харвест Ентерпрайзис Лімітед ?, перебуваючи на обліку КП ? Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв ? Дирекція ?ІНПРЕДКАДРИ?; виправлення в даті 2002 року, запису №19 знаходить своє підтвердження згідно довідки і пояснень, правильно визначити 2002 рік. Заявник в судове засідання не з?явився; подав заяву про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні заяви наполягає у повному обсязі. Представник Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку; надіслав клопотання про розгляд заяви за відсутності представника. Суд, розглянувши подані стороною заявника документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно ч.1, 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 ?Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення?, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з?ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов?язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі № 545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що ?При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім?ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства?. У разі відмови роботодавця привести фактичні відносини з громадянином у відповідність до вимог трудового законодавства, факт трудових відносин, як факт, що має юридичне значення, може бути встановлений у судовому порядку, а, враховуючи наявність спору - у позовному провадженні. Як вбачається із наданої заявником копії трудової книжки [NUMBER] , заповненої російською мовою 07 грудня 1989 року, вона містить прізвище ? [PERSON] ?, ім?я ? [PERSON]? , по батькові ? [PERSON]. Звертаючись до суду з вищезазначеною заявою, заявник зазначив, що на момент звернення до суду із заявою КП ?Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв ?Дирекція ?ІНПРЕДКАДРИ? припинило свою діяльність. Із довідки Генеральної дирекції з обслуговування іноземних представництв Дирекція ?ІНПРЕДКАДРИ? вбачається, що остання робить відмітки у трудових книжках. Крім того, Державне підприємство ? Генеральної дирекції з обслуговування іноземних представництв? з 27 червня 2013 року є правонаступником прав та обов?язків КП ?Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв ?Дирекція ?ІНПРЕДКАДРИ?. Згідно відповіді Генеральної дирекції з обслуговування іноземних представництв від 21 березня 2024 року №978, на виконання п.2.21 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року ( в редакції до 27 липня 2018 року), згідно із заявками іноземних представництв, які були роботодавцями, ДП ? Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв? робило відмітки у трудових книжках працівників про прийняття та про звільнення з роботи працівників, відповідно до трудових договорів і довідок наймачів. Відповідно до ст.48 КЗпП України, записи до трудової книжки працівника здійснюються роботодавцем. Відповідно до п.2.6. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, виправлення виконується власником або уповноважуним ним органом (роботодавцем), де було зроблено відповідний запис. ДП ? Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв? не було роботодавцем для [PERSON] , а тому, здійснити виправлення в трудовій книжці не має підстав (а.с.48). Однак, слід зазначити, що п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім?я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім?я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім?я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №644/6274/16-ц від 22 серпня 2018 р. та в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України ?Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення? №5 від 31.03.1995 року зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов?язується з подальшим вирішенням спору про право. Як вбачається із поданих заявником доказів, а також зміст заяви, [PERSON] лише має намір у майбутньому звернутися до органів Пенсійного фонду для призначення пенсії. Доказів, які б свідчили, що станом на сьогоднішній день у [PERSON] наявні обґрунтовані підстави для встановлення факту належності йому ( [PERSON] ) трудової книжки [NUMBER] , яка заповнена російською мовою 07 грудня 1989 року з боку останнього суду надано не було. Як і не було їх встановлено під час розгляду справи. [PERSON] до органів Пенсійного фонду не звертався та не отримував відмову у призначенні пенсії у зв?язку із наявними розбіжностями його прізвища у трудовій книжці, яка заповнена російською мовою та видана на його ім?я із відомостями щодо його особи у паспорті, виданому на його ім?я. Крім того, як вбачається із копії паспорта громадянина України, виданого 26 листопада 1998 року на ім?я [PERSON] , друга сторінка якого має російськомовний запис щодо особи, а саме: прізвище ? [PERSON] ?, ім?я ? [PERSON]? , по батькові ? [PERSON] , які повністю тотожні з особистими даними, що зазначені у трудовій книжці [NUMBER] від 07 грудня 1989 року (а.с.11). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії, однак, станом на час розгляду справи, з боку заявника, суду не було надано письмових доказів того, що він звернувся з вищезазначеною заявою саме на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про невизнання органами Пенсійного фонду трудової книжки [NUMBER] заповненої російською мовою на ім?я заявника. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed