Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що з 04 червня 2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . За останній період часу подружні відносини між сторонами повністю розладились. Відповідач вчиняє безпричинні сварки та конфлікти, принижує та ображає. Спільне проживання з ним стало нестерпним. У відповідача по відношенню до позивачки немає жодних почуттів поваги, любові на яких грунтуються сімейно-шлюбні відносини. Немає змісту продовжувати сімейно-шлюбні відносини в умовах нахабної маскулінної поведінки відповідача. На думку позивачки, відносини, як подружжя, між нею та відповідачем припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є свідомим, обдуманим кроком, спрямованим на припинення шлюбу з відповідачем. Оскільки у неї немає вільної згоди на подальше перебування із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, збереження шлюбу вважає недоцільним і таким, що суперечить її інтересам. Будь-які заходи, спрямовані на відновлення сімейно-шлюбних відносин будуть марними і не приведуть до збереження сім`ї, а тому такий шлюб повинен бути розірваний. Неповнолітній син проживає разом із позивачкою за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЖБК «Мир» від 28.07.2023 року і залишиться проживати разом з нею. Судові витрати становлять розмір судового збору 1\~073 грн. 60 коп. Вказані кошти просить стягнути із відповідача на її користь. Враховуючи наведене, просила суд розірвати шлюб, неповнолітнього сина залишити проживати разом з нею та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, наполягала на задоволенні позовних вимог. Додатково пояснила, що за термін, наданий судом для примирення, вони із відповідачем не дійшли до згоди. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відомо, що сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2016 року у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 111) ( а.с. 3). Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 5). У судовому засіданні встановлено, що намір сторін розірвати шлюб є остаточним, миритись вони не бажають. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя, у відповідності до ст. 111 СК України, результатів не дали. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, розлад в сім`ї носить тривалий характер, згода сторін на примирення відсутня, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідний розірвати шлюб. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.01.2020 року у справі № 200/952/18 відомо, що «за загальним правилом за відсутності спору щодо того\~з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти\~суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу». Із довідки, виданої ЖБК «Мир» від 28.07.2023 року відомо, що за адресою [ADDRESS] , дійсно проживають, де і прописані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Позивачка просить неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею.\~Відповідач проти\~цього не\~заперечує,\~а відтак\~наведена вимога\~теж підлягає\~до задоволення. Крім того, слід стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved