Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 19 січня 2021 року [PERSON] наніс йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синців та саден на голові, забійної рани верхньої губи, струсу головного мозку. Вироком Бориспільського міськрайонного суду від 26 серпня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становило 850 гривень. У зв`язку з вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, [PERSON] витратив грошові кошти в розмірі 14529 гривень 29 копійок на медичні обстеження та придбання ліків. Крім того, протиправні дії [PERSON] спричинили зміну розпорядку життя позивача, появу психологічного стресу, порушення стану здоров`я, зокрема виникнення проблем з мовленням та координацією рухів. Також позивача визнано особою з інвалідністю 2 групи. У такий спосіб йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 50000 гривень 00 копійок. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] майнову шкоду в розмірі 14529 гривень 29 копійок та моральну шкоду в розмірі 50000 гривень 00 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2023 року (а.с.26) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 10 січня 2024 року (а.с.30) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 квітня 2024 року (а.с.47) було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. [PERSON] визнає позов частково та посилається на те, що він визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього майнової шкоди на користь [PERSON] . Водночас, нанесені ним тілесні ушкодження не могли спричинити позивачу моральну шкоду, тим більше в розмірі 50000 гривень 00 копійок. [PERSON] мав проблеми з мовленням та здоров`ям до кримінального правопорушення. Тому [PERSON] просить задовольнити позов частково, відмовивши у стягненні з нього моральної шкоди. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Вироком Бориспільського міськрайонного суду від 26 серпня 2021 року (а.с.10-12) [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становило 850 гривень. В мотивувальній частині вироку зазначено, що 19 січня 2021 року приблизно о 23 годині 00 хвилин в будинку по [ADDRESS] у [PERSON] виник словесний конфлікт з [PERSON] . В подальшому [PERSON] наніс [PERSON] два удари кулаком правої руки в область голови та обличчя та два удари в область живота зліва. Своїми діями [PERSON] заподіяв [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми у вигляді синців та саден на голові, забійної рани верхньої губи, струсу головного мозку, які згідно з висновком експерта №41д від 24 квітня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Спірні відносини регулюються главою 82 «Відшкодування шкоди» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Зі змісту вироку Бориспільського міськрайонного суду від 26 серпня 2021 року (а.с.10-12) вбачається, що [PERSON] був визнаний винним у спричиненні [PERSON] легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. На підставі ч.6 ст.82 ЦПК України наведені обставини не підлягають доказуванню. Зі змісту довідок КНП «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (а.с.13-15), огляду невролога (а.с.16), консультативного висновку ДУ «Інститут отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМН України» (а.с.17), консультативного заключення Київської обласної клінічної лікарні (а.с.18), а також чеків і квитанцій (а.с.19-25) вбачається, що [PERSON] витратив грошові кошти в розмірі 13392 гривень 78 копійок на своє лікування. При цьому суд не бере до уваги подане позивачем підтвердження оплат АТ КБ «Приватбанк» (а.с.21) та квитанцію про оплату комісії (а.с.23), оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування. Очевидно, що у зв`язку із заподіянням позивачу тілесних ушкоджень, йому були завдані фізичний біль та душевні страждання, був порушений звичний ритм життя. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] була заподіяна моральна шкода, розмір якої становить 5000 гривень 00 копійок. Такий розмір моральної шкоди відповідає вимогам розумності і справедливості, які згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України відносяться до основних засад цивільного законодавства. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року в справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19), зміст якої полягає в тому, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути майнову шкоду в розмірі 13392 гривень 78 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення майнової та моральної шкоди в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в іншій частині вимог слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. За правилом ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1073 гривень 60 копійок за вимоги майнового характеру в загальному розмірі 64529 гривень 20 копійок. Пред`явлений ним позов задоволений на 28,50% (18392,78 : 64529,28 х 100%). З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь держави слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 305\~гривень 98\~копійок (1073,60 : 100% х 28,50%).

Outcome: partial