Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

У березні 2024 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 01 березня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-46039182, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит в розмірі 62434.96 грн. строком на 72 місяців до 01.03.2026, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користуванням коштами у фіксованій процентній ставці в розмірі 35,30% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, встановлених Договором. В порушення умов кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 02.10.2023 у відповідача перед банком виникла заборгованість у розмірі 104879,51 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 94454,21 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом\~1103,01 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 10425,30 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками\~10333,95 грн. З метою захисту майнових прав кредитора АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з цим позовом, в якому просило суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором від 01 березня 2020 року у загальному розмірі 104879,51 грн. Ухвалою суду від 21 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних доказів відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому останній просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що02 червня 2017 року [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Угоду № PDV2-2002570 про акцепт Публічної пропозиції/Угода. Відповідно до цієї угоди [PERSON] прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку «www.raiffeisen.ua», висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 01 березня 2020 року шляхом підписання Заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-46039182 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» (далі Поточний рахунок) № [NUMBER] в гривні на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Пунктом 1.2. Кредитного договору визначено, що на умовах цієї Заяви-Договору, з Дати надання Кредиту Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 62434,90 гривень (далі Сума Кредиту), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування (далі - Проценти). Кредит надається з метою: придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою незалежної професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 60000,00 гривень; оплати Клієнтом страхового платежу в розмірі 2434,96 гривень на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя». Процентна ставка фіксована, становить 35,30% процентів річних (може бути змінена за згодою Сторін шляхом укладання додаткової угоди до Заяви-Договору, або в порядку та на умовах, передбачених цією Заявою Договором). Дата сплати Щомісячного ануїтетного платежу - 1 числа кожного календарного місяця згідно з Графіком. Клієнт доручає Банку здійснювати 25 числа кожного місяця Договірне списання коштів з КР на Поточний рахунок в сумі 2096,62 гривень, яка дорівнює ануїтетного платежу згідно з Графіком. Заяву-договір підписано [PERSON] 01 березня 2020 року о 17:09 год електронним підписом 466305+380639346811. Згідно умов п. 2.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця. починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 1.2.4. пункту 1.2. Договору. Згідно п. 2.4. Кредитного договору, у визначений п. 2.3. Заяви-Договору строк Клієнт має забезпечити наявність коштів на Поточному рахунку для подальшого здійснення Банком Договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9. Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Погашення заборгованості за Кредитом, Процентів, пені здійснюється шляхом здійснення Банком Договірного списання у визначеному пунктом 9. Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди порядку. У випадку об?єктивної неможливості забезпечення Клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких Банк здійснює Договірне списання коштів з метою погашення здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим Банком. Відповідно до умов п. 1.4. Кредитного договору сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2, пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити Клієнту в наданні Кредиту (з припиненням зобов?язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання Клієнтом зобов`язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє Клієнту письмове повідомлення. На письмову вимогу Банка, Клієнт зобов?язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за Кредитом у відповідності до умов, зазначених в письмовому повідомлені Банка. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості Клієнта за Кредитом, які не суперечать законодавству України. Згідно з Додатком 1 до Заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-46039182 від 01 березня 2020 року визначено графік платежів за кредитним договором. Окрім того, 01 березня 2020 року о 17:09 год [PERSON] за допомогою електронного підпису 466305+380639346811 підписав Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», в якому визначені наступні умови кредитування: сума кредиту 62434,96 грн, строк кредитування 72 місяці, загальні витрати за кредитом 84556,84 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування 146991,80 грн, реальна річна процентна ставка 33,20% річних. Підписанням паспорту споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування; підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором. З виписки по рахунку [PERSON] в АТ «Райффайзен Банк» вбачається, що банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав та 01 березня 2020 року зарахував на рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 62434,96 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014-RO-82-46039182 від 01 березня 2020 року, [PERSON] , починаючи з 01 травня 2021 року, взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строк та спосіб, визначені кредитним договором, виконує неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 02 жовтня 2023 року у нього перед банком виникла заборгованість у розмірі 104879,51 грн, яка складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 94454,21 грн, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1103,01 грн.; - заборгованості за відсотками у розмірі 10425,30 грн, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 10333,95 грн. Позивачем на адресу відповідача за вих. №114/5-281426 від 05 жовтня 2023 року направлялась вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в зазначеному вище розмірі. Проте доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З кредитного договору від 01 березня 2020 року вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Договір укладено на сайті позикодавця, [PERSON] підписав його електронним підписом, ознайомився з умовами кредитування, отримав примірник кредитного договору. При цьому, без вчинення зазначених дій, такий договір не був би укладений. Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21. Договір містить податковий номер [PERSON] , паспортні дані, адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону, а також позичальником надано копію паспорта городянина України та картки фізичної особи платника податків. Внаслідок укладення договору, [PERSON] отримав на банківський рахунок в АТ «Райффайзен Банк» кредитні кошти у визначеному договором розмірі. Зі змісту Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем надано до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази укладення між сторонами кредитного договору та надання відповідачу кредитних грошових коштів. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи в сукупності наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, а також підписаний відповідачем кредитний договір від 01 березня 2020 року, в якості доказів, судом встановлено, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на спростовання факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів на умов, передбачених кредитним договором. Крім того відповідачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, зазначений у розрахунку від 02 жовтня 2023 року, не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконав не належним чином, доказів на спростування розміру заборгованості не надав, тому суд вважає обґрунтованим розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 014-RO-82-46039182 від 01 березня 2020 року у розмірі 104879,51 грн. З урахуванням викладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 4542,00 грн, з яких 3028,00 грн судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру, 1514,00 грн судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved