Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

27.02.2023 року до суду звернулася позивач із позовною заявою до відповідачів про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. У позовній заяві позивач посилалася на те, що 18.02.2022 року вона прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] та стала власницею 1/6 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та оформила на цю частку правовстановлюючі документи. Дана частка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.10.2014 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А. Даний житловий будинок в цілому, згідно технічної документації складається з: А1-1 житловий будинок, каркасномазаний 2/3 обкл. 0,5 цеглою; а2-1 прибудова, цегляна; а 3-1 прибудова, цегляна; а4-1 прибудова, саман; а5-1 прибудова, цегла; аб-1 прибудова, цегла; а7-1 прибудова, цегла; а8-1 прибудова, цегла; а9- 1 прибудова, цегла; а 10-1 прибудова, цегла; б сарай, цегла; Д сарай, цегла; М сарай, дощаті; З сарай, дощаті; Д цегла, літня кухня; Р гараж, цегла; С гараж, цегла; Я літній душ, дощаті; К літній душ, дощаті; Н вбиральня, дощаті; Ж вбиральня, дощаті; И вбиральня, дощаті; №1-2 огорожа металева. Загальна площа будинку складає 289,2 (двісті вісімдесят дев`ять цілих і дві десятих) кв.м., житлова площа - 159,0 (сто п`ятдесят дев`ять цілих) кв.м. Згідно довідки КП «Новомосковське МБТІ» ДОР Синельниківський підрозділ БТІ від 12.01.2022 р. за №31 в свідоцтві про право на спадщину за законом від 30.10.2014 року помилково вказана загальна площа будинку 135,7 кв.м. (яка є житловою), технічна інвентаризація на момент оформлення спадщини спадкоємцем не замовлялась), вірно вважати загальна площа 289,2 кв.м., житлова площа 159,0 кв.м. Збільшення житлової площі на 23,3 кв.м. відбулось за рахунок демонтування печей. Технічний паспорт станом на 12.01.2022 р. виготовлено відповідно до чинного законодавства України, в якому відбулася зміна літер господарчих будівель та споруд, також житловий будинок до загальної площі якого входили площі прибудов, розподілено в характеристиці будинку на прибудови а2-1, а3-1, а4-1, а5-1, аб-1, а7-1, а8-1, а9-1, а 10-1, площа яких зарахована до площі житлового будинку А1-1, згідно з переліком будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких не підлягає прийняттю в експлуатацію. Інші 5/6 часток у рівних частинах, тобто по 1/6 частці кожному, належать відповідачам по справі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач як законний власник 1/6 частки житлового будинку бажає на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Із відповідачами по справі вона ніякого контакту та спілкування не має. На даний час вона не може домовитися із іншими співвласниками та дійти згоди про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, зокрема щодо приватизації земельної ділянки під будинком, на яку необхідна згода всіх співвласників. Вважає, що даний житловий будинок можливо поділити у натурі виділивши їй окремо 1/6 частку, без втрати його цільового призначення. Тим більше, що фактично всі співвласники користуються своїми частками окремо, кожна частка фактично відділена від інших та має окремий вхід. Фактично частка позивача, яка умовно позначена в експлікації у технічному паспорті як квартира [ADDRESS] , складається із: А1-1 2-1 кухні, площею 13,7 кв.м; А1-1 2-2 кімнати, площею 3,2 кв.м; А1-1 2-3 кімнати, площею 19,7 кв.м; а3-1 2-4 кухні, площею 7,6 кв.м. У зв`язку із викладеними обставинами позивач вимушена була звернутися до суду із позовом про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. Ухвалою суду від 03.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 02.11.2023 року провадження у справі в частині пред`явлення позову до відповідачів [PERSON] та [PERSON] закрито. Ухвалою суду від 04.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У сьогоднішнє судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А., зареєстрованим в реєстрі за № 53, належить 1/6 частка житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18, 14). Даний житловий будинок в цілому, згідно технічної документації складається з: А1-1 житловий будинок, каркасномазаний 2/3 обкл. 0,5 цеглою; а2-1 прибудова, цегляна; а 3-1 прибудова, цегляна; а4-1 прибудова, саман; а5-1 прибудова, цегла; аб-1 прибудова, цегла; а7-1 прибудова, цегла; а8-1 прибудова, цегла; а9- 1 прибудова, цегла; а 10-1 прибудова, цегла; б сарай, цегла; Д сарай, цегла; М сарай, дощаті; З сарай, дощаті; Д цегла, літня кухня; Р гараж, цегла; С гараж, цегла; Я літній душ, дощаті; К літній душ, дощаті; Н вбиральня, дощаті; Ж вбиральня, дощаті; И вбиральня, дощаті; №1-2 огорожа металева. Загальна площа будинку складає 289,2 (двісті вісімдесят дев`ять цілих і дві десятих) кв.м., житлова площа - 159,0 (сто п`ятдесят дев`ять цілих) кв.м. (а.с.6-13). 1/6 частка житлового будинку, власником якої є [PERSON] , складається із: житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 44,2 кв.м, житловою площею 22,9 кв.м, яка складається із: А1-1 2-1 кухні, площею 13,7 кв.м; А1-1 2-2 кімнати, площею 3,2 кв.м; А1-1 2-3 кімнати, площею 19,7 кв.м; а3-1 2-4 кухні, площею 7,6 кв.м. (а.с.8). Згідно з ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України, право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі. доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до частини першої статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1., 2.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289 св 18. Згідно з ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту. Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пунктом 2.6. глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 6 липня 2007 р. за № 774/14041, передбачено підготовку суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Таким чином, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved