Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Коллект Центр звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 17\~травня 2021\~року між\~ПАТ "Альфа-Банк"\~та ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Флексіс"\~укладено договір\~факторингу відповідно\~до якого\~ПАТ "Альфа-Банк"\~відступило ТОВ\~ФК"Флексіс"\~права грошової\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~в тому\~числі за\~кредитним договором\~боржником де\~є відповідач\~ [PERSON] .\~18\~травня 2021\~року між\~ ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Флексіс"\~та ТОВ\~"Вердикт\~Капітал"\~укладено договір\~факторингу №18-05/21,\~відповідно до\~якого право\~грошової вимоги\~до боржника\~ [PERSON] перейшло\~до ТОВ\~"Вердикт\~Капітал".\~10\~січня 2023\~року ТОВ\~"Вердикт\~Капітал"\~відступило право\~грошової вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами товариству\~з обмеженою\~відповідальністю \~Коллект Центр , в тому числі право грошової вимоги за кредитним договором № 501078815 від 24.10.2018 року, укладеного між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] . Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на 09.01.2024 р. умови договору не виконувались і утворилась заборгованість на суму 68844,61 грн. 00 коп. В зв"язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 501078815 від 24.10.2018 у розмірі 68844,61 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 17000, 00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2024 року справу № 306/307/24 (провадження №2/306/304/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 46). 16 лютого 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 49). В судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача ТОВ «Коллект Центр» позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 65,74). Заяв про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов від нього не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 24 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до акціонерного товариства «Альфа-Банк» з офертою на укладення угоди про надання кредиту № 501078815, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії з пропозицією до банку укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Альфа Банк», укладеного між ним та банком. З даної оферти вбачається, що умовами споживчого кредиту є: тип кредиту - кредит готівкою; сума кредиту - 54007,62 грн; процентна ставка - 16,99% річних; строк кредиту - 36 місяців. Дата повернення кредиту 24.10.2021 (а.с.5,6). Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується копією меморіального ордеру № 98934 від 24.10.2018 (а.с.7). 17.05.2021 АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Флексіс» право вимоги за кредитним договором № 501078815 від 24.10.2018, що підтверджується Договором факторингу № 2 та додатками до нього ( а.с.10-15). 18.05.2021 ТОВ «ФК «Флексіс» відступлене ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором № 501078815 від 24.10.2018, що підтверджується Договором факторингу № 18-05/21, платіжними дорученнями та характеристиками права вимоги (а.с.16-23). 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» право вимоги до Боржників, в тому числі і за Договором № 501078815 від 24.10.2018, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року. (а.с.24-29). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором станом на 09.01.2024 складає 68844,61 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 33329,65 грн, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 28932,59 грн, та пені в сумі 4790,05 грн., 3% річних 336,94 грн., інфляційні збитки 1455,38 грн. (а.с. 8, 9). ТзОВ «Коллект Центр» звертаючись до суду з даним позовом вказує, що відповідач має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує та наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення до суду за захистом своїх прав. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Первинний кредитор прийняті на себе зобов`язання за вказаним договором виконав своєчасно і повністю, надававши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором. Відомості про добровільну сплату боргу новому кредитору відповідачем відсутні. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем суду не надано. На підставі договорів факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «Коллект Центр», то суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Коллект Центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується судових витрат та витрат на правову допомогу то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1\~ ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат в розмірі 3028,00 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору, які документально підтверджені (а. с. 4). Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн. Із договору про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року, прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», платіжної інструкції № 0406010000 від 10.01.2024, заявки на надання юридичної допомоги № 826 від 02.01.2024 року та витягу з акта № 3 про надання правничої допомоги від 08.01.2024 року вбачається, що між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» в особі керуючого партнера Бурдюг Тетяни Вікторівни укладений договір, згідно якого клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, зокрема сторони погодили надання адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с.40-45) Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу, зокрема послуги адвоката АО «Лігал Ассістанс», як надання усної консультації з вивченням документів в сумі 3000,00 грн., підготовка пропозицій в сумі 4000,00 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу вартістю 10000,00 грн. є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та не були складними. Витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними. Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 6000,00 грн.

Outcome: partial