Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки, площею 0,05 та кадастровий номер 2123656200:08:001:0474, що знаходиться на полонині Драгобрат, смт Ясеня, за межами населеного пункту, Рахівського району Закарпатської області. Право власності вона набула за договором міни, укладеним 13 травня 2016 року. У грудні 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до неї, яким просив зобов`язати [PERSON] та [PERSON] усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, яка знаходиться на полонині Драгобрат Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, шляхом знесення [PERSON] та [PERSON] самочинного будівництва на земельних ділянках кадастрові номери 2123656200:08:001:0423 та 2123656200:08:001:0474 та звільнення земельної ділянки від будівельних матеріалів і сміття. Зі змісту позову побудована нею будівля накладається на земельну ділянку [PERSON] , кадастровий номер якої 2123656200:08:001:0423, площа накладання 0.0011 га та [PERSON] вважає, що вона користується для проїзду до своєї земельної ділянки його земельною ділянкою, право власності підтвердив правовстановлюючим документом - державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 058675 виданим 08.12.04 Рахівською РДА, кадастровий номер первісно вказаний 2123656200:08:001:0027 виправлено на 0423, на полонині Драгобрат за межами населеного пункту Ясіня Рахівського району Закарпатської області, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування міні-готельного комплексу, площа земельної ділянки 0.09 га. Одночасно подав до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою Рахівського райсуду від 07 грудня 2017 року (судова справа 305/1804/17) частково забезпечено позов [PERSON] та до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили: заборонено їй та [PERSON] особисто або через інших фізичних та юридичних осіб здійснювати будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423, яка знаходиться на полонині Драгобрат Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, заборонити їй та [PERSON] використовувати для проїзду земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, яка знаходиться на полонині Драгобрат Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. До подання позову [PERSON] їй не були відомі підстави набуття ним права власності на земельну та відомості про земельну ділянку, власником якої він себе вважає згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК 058675, її розташування та межі, площа. У її присутності не встановлювалися межові знаки земельної ділянки [PERSON] , вона не погоджувала меж його земельної ділянки, межових знаків на місці розташування земельної ділянки, яку [PERSON] вважає своєю, немає, земельна ділянка не огороджена, накладається на ґрунтові дороги, які є єдиним під`їздом до її земельної ділянки та усіх земельних ділянок, що знаходяться на горі вище земельної ділянки [PERSON] . Розташування належної позивачці на праві власності земельної ділянки відповідає схемі розташування земельної ділянки, на викопіюванні з генплану забудови полонини «Драгобрат», затвердженого розпорядженням № 290 голови Рахівської РДА від 27.08.03, межує із землями загального користування - ґрунтова дорога. Для проїзду на свою земельну ділянку вона завжди користувалася двома ґрунтовими дорогами, які забезпечують під`їзд до підйомника « [INFO] » та інших земельних ділянок, розташованих вздовж них. За змістом державного акту серії ЗК № 058675 він виданий на підставі розпорядження голови Рахівської РДА № 313 від 17.09.04. Вважає, що земельна ділянка передана у власність [PERSON] з порушенням вимог чинного законодавства, частина переданої у власність [PERSON] земельної ділянки належить до земель загальною користування, чим порушено її право щодо користування власною земельною ділянкою та землями загального користування, що забезпечують єдиний проїзд до належної їй на праві власності земельної ділянки. Розпорядженням Рахівської РДА від 17.09.04 № 313 (далі Розпорядження) продано у власність [PERSON] земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0.48 га, надану для розміщення гостинничного комплексу за адресою: полонина Драгобрат (Рахівський район, смт Ясіня) за межами населеного пункту, затверджено вартість земельної ділянки 65904,00 грн, затверджено умови договору купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, доручено першому заступнику голови РДА [PERSON] укласти від імені РДА договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки. На підставі цього Розпорядження між [PERSON] та Рахівською РДА 18.10.04 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки ВВМ № 928638, а 08 грудня 2004 р Рахівською РДА видано державний акт про право власності на землю серії ЗК № 058675, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. Вважає, що розпорядженням РДА з порушенням вимог чинного законодавства передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку, частина якої належить до земель загального користування, чим порушено її право щодо користування власною земельною ділянкою та землями загального користування, що забезпечують єдиний проїзд до належної їй на праві власності земельної ділянки. Розпорядження Рахівської РДА від 17.09.04 № 313 «Про викуп у власність земельної ділянки» (надалі Розпорядження), яким продано у власність [PERSON] земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0.48 га, надану для розміщення гостинничного комплексу за адресою: полонина Драгобрат (Рахівський район, смт Ясіня) за межами населеного пункту, укладений на його виконання 18.10.04 договір купівлі-продажу земельної ділянки, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК 058672, виданий Рахівською РДА 08.12.04, вважає незаконними, такими, що підлягають визнанню недійсними та скасуванню у зв`язку з таким. За змістом Розпорядження про викуп земельної ділянки здійснено на підставі указу Президента України від 12 липня 1995 року «Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності» ст.ст. 17, 81-82, 127 п. 12 розділу X ЗКУ згідно зі зверненням громадянина [PERSON] . Однак, вказане Розпорядження постановлено з грубим порушенням вказаних у ньому норм права, відповідно є незаконним, оскільки всупереч ч. 2 ст. 127 ЗКУ, зі змісту Розпорядження очевидним є, що всупереч вимогам Закону Рахівська РДА не продавала [PERSON] земельну ділянку на конкурентних. [PERSON] здійснено викуп земельної ділянки площею 0.48 га для розміщення гостинничного комплексу за адресою: полонина Драгобрат (Рахівський район, смт Ясіня) за межами населеного пункту, затверджено вартість земельної ділянки 65904.00 грн. На земельній ділянці на день ухвалення Розпорядження не розташовувалось належне [PERSON] на праві власності нерухоме майно, немає його на земельній ділянці й на сьогодні. Відомості про розташування нерухомого майна на вказаній земельній ділянці в Єдиному реєстрі відсутні. Згідно з довідкою про правовий статус земельної ділянки від 14.12.12 № 5930 (що міститься у технічному завданні на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виконаному ПП [PERSON] за договором № 261112 від 26.11.12 на замовлення [PERSON] начальника міськрайонного управління Держкомзему у м. Рахів і Рахівському районі, будівництво на викупленій земельній ділянці навіть станом на дату видання довідки не розпочато. Земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування в тому числі угіддя. Категорія земель, згідно зі ст. 19 ЗКУ, землі рекреаційного призначення. У розпорядженні не йдеться про викуп земельної ділянки, яка знаходилась у законному користуванні [PERSON] на праві оренди або постійного користування. П. «а» ч. 1 ст. 81 ЗКУ, на який, у тому числі, посилалася Рахівська РДА у своєму Розпорядженні, передбачав можливість набуття права власності на земельку ділянку громадянами за договором купівлі-продажу. Відповідно до ч. 2 , ч. 4 ст.128 ЗКУ продаж земельної ділянки здійснюється не пізніше 30 днів після розроблення землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки з архіві РДА та в ГУ Держкомзему відсутній, відповідно не складався. Ст. 20 ЗУ «Про землеустрій» в редакції на день Постановлення Розпорядження визначає обов`язкове проведення землеустрою на землях усіх категорій незалежно від форми власності, у разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок, організації нових і впорядкуванні існуючих об`єктів землеустрою. Згідно з повідомленням ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області від 20.03.18 р. № Д-50\\1-134\\6-18 «про розгляд скарги» - технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] не має. Відповідно до приписів ст. 127, 128 ЗКУ продаж земельної ділянки здійснюється на підставі проекту відведення земельної ділянки. Такий документ архівним відділом Рахівської РДА на адвокатський запит не надано із-за його відсутності. Відповідно до вищевикладеного Розпорядження та викуп земельної ділянки [PERSON] є незаконним. Вказані системні порушення при прийнятті головою Рахівської РДА розпорядження № 313 від 17.09.04 призвели до незаконної передачі у власність [PERSON] земельної ділянки, яка накладається на дорогу та землі загального користування, чим порушено її право власності. Незаконне Розпорядження органу влади земельною ділянкою унеможливлює законне набуття права приватної власності на отриману земельну ділянку, навіть при юридичному оформленні цього права. Правова позиція ВСУ висловлена при розгляді справи № 6-162 цс 15, якщо правовий акт індивідуальної дії органу влади суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад або окремих осіб він може бути скасований в судовому порядку. Договір купівлі - продажу земельної ділянки ВВМ № 928638 укладений 18.10.04 між Рахівською РДА та [PERSON] , на підставі якого Рахівською РДА 08.12.04 видала державний акт на право власності на землю серії ЗК № 058675 є незаконним та недійсним, оскільки укладений з порушенням вимог ст.ст. 203, 215, 216 ЦКУ - в момент його укладення не відповідав ст.ст. 127, 128 ЗКУ. За змістом Державного акту на право власності на землю серії ЗК № 058675 [PERSON] набув право власності на земельну ділянку відповідно до розпорядження РДА від 17.09.04 № 313 уклавши 18.10.04 договір купівлі-продажу. Однак, Розпорядженням РДА від 17.09.04 № 313 на підставі, у тому числі ст. 127 ЗКУ, [PERSON] продано у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0.48 га для розміщення гостинничного комплексу за адресою полонина Драгобрат (Рахівський район смт Ясіня) за межами населеного пункту, а не 0.09 га. Відповідно до приписів ст. 127, 128 ЗКУ продаж земельної ділянки здійснюється на підставі проекту відведення земельної ділянки. Такий документ архівним відділом на адвокатський запит не надано, в ГУ Держгеокадастру відсутня інформація про його складання. Державним нотаріусом Рахівського району на адвокатський запит відмовлено у наданні копії договору - купівлі продажу ВВМ № 928638 укладеного 18.10.2004 між РДА та [PERSON] на підставі якого видано вказаний державний акт. У будь-якому випадку Розпорядження РДА про викуп [PERSON] спірної земельної ділянки не існує. Незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсним та скасуванню є і правовстановлюючий документ на земельну ділянку - виданий на ім`я [PERSON] \-ча 08 грудня 2004 - державний акт про право власності на землю серії ЗК № 058675, оскільки згідно з державним актом підставою видачі [PERSON] державного акту серії ЗК № 058675 на земельну ділянку площею 0.09 га було розпорядження Рахівської РДА за № 313 від 17.09.04 «Про викуп у власність земельної ділянки». Однак, згідно з вказаним Розпорядженням [PERSON] продано у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,48 га для розміщення гостинничного комплексу на полонині Драгобрат, а не площею 0.09 га для обслуговування міні-готельного комплексу, як це вказано у Державному акті. Правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на землю серії ЗК 058675 виданий Рахівською РДА 08.12.04 не відповідає вимогам законодавства, виданий з порушенням п.п. 1.12, 1.13, 2.9 Інструкції (в редакції від 29.12.03) «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів про право власності на землю ...» Порядок за відсутності документів про перенесення в натуру меж земельної ділянки, закріплення їх довгостроковими межовими знаками, за затвердженим проектом відведення земельної ділянки. Наданий [PERSON] Державний акт на право власності на землю серії ЗК 058675 виданий Рахівською РДА 08.12.04 містить виправлення кадастрового номера земельної ділянки 2123656200:08:001:0027 на 2123656200:08:001:0423, вручну, що не допускається згідно з п.п. 67, 69-88, 140-148, 153,154,156 Порядку ведення Державного земельного кадастру. Водночас на адвокатський запит ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області надано завірену копію архівного екземпляра того ж Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 058675, виданого на ім`я [PERSON] , у якому кадастровий номер земельної ділянки виправлений вручну із 2123656200:08:001:0027 на 2123656200:08:001:0093. То позивачка має питання - який же кадастровий номер земельної ділянки, право власності якої посвідчує державний акт серії ЗК 058675 і де вона знаходиться? На сьогодні Державний акт серії ЗК 058675 посвідчує право власності на три земельні ділянки різних кадастрових номерів. При цьому право власності земельної ділянки площею 0.09 га з кадастровим номером 123656200:08:001:0423 гр. [PERSON] в державному реєстрі речових прав не зареєстровано, хоч сама ділянка, під таким, номером та площею 0.09 га зареєстрована. Земельна ділянка за кадастровим номером 2123656200:08:001:0027 (номер виправлений у державному акті [PERSON] ) площею 0.05 га, існує та знаходиться на полонині Драгобрат. є власністю гр. [PERSON] , право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав від 19.07.13 за № 1733839, що підтверджується повідомленням від 20.03.18 ГУ Держгеокадастру за наслідками розгляду скарги позивачки. Даних про земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0093 на публічній кадастровій карті немає. Відповідно до ст. 20, ст.ст. 51-54 ЗУ «Про землеустрій» та визначена Порядком ведення Державного земельного кадастру документація на земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, площею 0.09 га не виготовлялася. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,09 га, у тому числі зі зміною цільового призначення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення до земель несільськогосподарського призначення, на підставі якого [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку ЗК № 058675 у ГУ Держгеокадастру, архівному відділі Рахівської РДА відсутні. Державним актом ЗК № 058675 посвідчується право власності на земельну ділянку, до складу якої ввійшли землі загального користування - дві ґрунтові дороги, по яких здійснюється під`їзд до її земельної ділянки, що порушує право власності позивачки, перешкод\-жає їй у користуванні власною земельною ділянкою. Факт межування її земельної ділянки на межі із землями загального користування (ґрунтовою дорогою) та накладання земельної ділянки кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, власником якої вважає себе [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю серії ЗК 058675 виданого Рахівською РДА 08.12.04, на ґрунтову дорогу - єдиним під`їздом до земельної ділянки позивачки підтверджується генеральним планом розбудови полонини Драгобрат затвердженим Розпорядженням голови Рахівської РДА № 290 від 27.08.03, технічною документацією із землеустрою належної їй на праві власності земельної ділянки кадастровий номер 2123656200:08:001:0474, виготовленої ФОП [PERSON] за договором від 20 квітня 2015 року, детальним планом території виготовленим ФОП [PERSON] на виконання розпорядження голови Рахівської РДА № 302 від 26 серпня 2016 року. У пояснювальній записці детального плану, у розділі 2.3 вказано, що рух транспортних засобів здійснюється по прилеглій дорозі. Детальний план затверджено розпорядженням голови Рахівської РДА № 387 від 29.10.16. Відповідно до ст.155 ЗКУ у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи, щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК 058675, виданий Рахівською РДА 08.12.04 на ім`я [PERSON] підлягає скасуванню оскільки він виданий з порушенням вимог закону, не відповідає Розпорядженню Рахівської РДА №313 від 17.09.04, порушує право власності позивачки на земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0474. Як вказувала вище, про набуття права власності на земельну ділянку [PERSON] за держаним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК 058675 виданого Рахівською РДА 08.12.04, площею 0.09 га за адресою: смт Ясіня, полонина Драгобрат, для обслуговування міні-готельного комплексу, оскарженого розпорядження голови Рахівської РДА № 313 від 17.09.04, договору купівлі-продажу земельної ділянки ВВМ № 928638, укладеного 18.10.04 дізналася у зв`язку з поданням [PERSON] у грудні 2017 року позову до неї, що є предметом судової справи Рахівського районного суду 305/1804/17, провадження відкрито 07.12.17, а до цього часу [PERSON] не заявляв про свої права на земельну ділянку, через яку здійснюється проїзд до її земельної ділянки, та не доводив до відома позивачки інформацію про своє право власності на земельну ділянку, її межі та фактичне місце розташування, за таких обставин строк звернення до суду з цим позовом нею не пропущено. У зв`язку з наведеним просила визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.09.04 № 313 «Про викуп у власність земельної ділянки» несільськогосподарського призначення загальною площею 0.48 га [PERSON] , надану для розміщення гостинничного комплексу, за адресою: полонина «Драгобрат» (Рахівський район смт Ясіня), за межами населеного пункту. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки ВВМ № 92863, укладений 18.10.04 та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК 058675, виданий Рахівською РДА 08.12.04 на ім`я [PERSON] , площа земельної ділянки 0.09 га, за адресою: смт Ясіня, полонина Драгобрат, для обслуговування міні-готельного комплексу, його державну реєстрацію. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та, у випадку необхідності, вартості проведення земельно-технічної експертизи, вартість якої буде визначена після її проведення експертом. Ухвалою Рахівського районного суду від 30.04.2018 було відкрито провадження у даній справі та запропоновано Відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, подати суду відзив на позовну заяву і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач, [PERSON] , подав відзив на позов, де зазначив, що згідно з матеріалами даного провадження, предметом судового спору являється земельна ділянка площею 0,09 гектара, що розташована за адресою селище Ясіня, полонина Драгобрат, Рахівського району, Закарпатської області, виділена для обслуговування міні-готельного комплексу, право власності на яке [PERSON] набув на підставі, в тому числі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №313 від 17 вересня 2004 року «Про викуп у власність земельної ділянки» договору купівлі-продажу земельної ділянки ВВМ №92863, укладеного 18 жовтня 2004 року, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК №058675, виданого 08 грудня 2004 року на ім`я Відповідача, які Позивачка просить визнати недійсними та скасувати. Проаналізувавши матеріали даної справи та її об`єктивні обставини, даний позов [PERSON] не визнає та звертає увагу суду, що з описової та прохальної частин позовних вимог, Позивачка ставить перед судом питання щодо визнання недійсними правочинів та правовстановлюючих документів, на нерухоме майно, право власності на яке Відповідач набув аж у грудні 2004 року. Сама ж Позивачка зазначає, що власником земельної ділянки площею 0,05 гектара (кадастровий номер: 2123656200:08:001:0474), яка знаходиться на полонині Драгобрат» селища Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, вона являється на підставі Договору міни, укладеного 13 травня 2016 року га зареєстрованого приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Небогою М.П. за №584. Тобто, Позивачка набула похідних прав, які разом з обов`язками, визначеними чинним цивільним та земельним законодавствами України, перейшли до неї відповідно від попереднього власника земельної ділянки, право власності на яку набуто Позивачкою згідно з Договором міни від 13 травня 2016 року. Таким чином, посилання Позивачки на статтю 21 Цивільного кодексу України, за якою суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, є безпідставним та таким, що не врегульовує цивільноправові відносини, які виникли між сторонами даного провадження. Для застосування положень статті 21 Цивільного кодексу України щодо скасування правового акта індивідуальної дії необхідна наявність двох обов`язкових підстав: невідповідність його вимогам законодавства та порушення цивільних прав. З таким конкретним позовом до суду за захистом порушеного права може звернутися не будь-яка особа, а лише та, права якої порушено дією відповідного індивідуального правового акту. Як вбачається з Договору міни від 13 травня 2016 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , Позивачка стала власником земельної ділянки площею 0,05 (нуль цілих п`ять сотих) гектара, яка до укладення цього Договору міни належала громадянці [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 15 червня 2015 року Державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кицкою М.М. за №2-775 (серія НАН №947207, НАН №947208). Таким чином, посилання Позивачки на те, що при відведенні Відповідачу у власність земельної ділянки, яка належить йому на підставі Державного акту №058765, виданого Рахівською районною державною адміністрацією Закарпатської області 18 грудня 2004 року на ім`я [PERSON] , вона не погоджувала зовнішніх меж земельних ділянок, в тому числі тієї, що відводилася у власність Відповідачу, та те, що у її присутності не встановлювалися межові знаки, є безпідставним та необґрунтованими, оскільки, дані дії вчинялися попередніми власниками/ землекористувачами земельної ділянки, право власності від яких перейшло до Позивачки на підставі зазначеного вище правочину. Не являється обґрунтованим та доведеним посилання Позивачки щодо порушення вимог чинного законодавства при відведенні у власність/продаж Відповідачу спірної земельної ділянки, оскільки, на час прийняття відповідних рішень та укладення договорів відчуження земельних ділянок, зокрема, у 2004 році ще не було прийнято підзаконних нормативно-правових актів, які б визначали порядок проведення продажу земельних ділянок державної та комунальної власності на конкурентних засадах. Таким чином, розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №313 від 17 вересня 2004 року, прийняте відповідно до Указу Президента України від 12 липня 1995 року №608/95 «Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності», (втратив чинність у 2007 року на підставі Указу Президента України від 20 липня 2007 року № 650/2007). Розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №313 від 17 вересня 2004 року являлось предметом перевірки Рахівською районною прокуратурою Закарпатської області, наділеною правом загального нагляду, однак, жодних порушень при проведенні такої виявлено не було. Водночас оскільки на час винесення відповідного розпорядження не було земельної ділянки вільної від лісових насаджень, яка б одним масивом мала загальну площу 0,48 (нуль цілих сорок вісім сотих) гектара, то проект відводу земельної ділянки у власність було виготовлено на п`ять ділянок різних площ, які в загальній сумі становили площу рівну 0,48 (нуль цілих сорок вісім сотих) гектара, зокрема: земельна ділянка площею 0,05 (нуль цілих п`ять сотих) гектара, кадастровий номер: 2123656200:08:001:0028; земельна ділянка площею 0,15 (нуль цілих п`ятнадцять сотих) гектара, кадастровий номер: 2123656200:08:001:0025; земельна ділянка площею 0,09 (нуль цілих дев`ять сотих) гектара, кадастровий номер: 2123656200:08:001:0423; земельна ділянка площею 0,14 (нуль цілих чотирнадцять сотих) гектара, кадастровий номер: 2123656200:08:001:0029; земельна ділянка площею 0,05 (нуль цілих п`ять сотих) гектара, кадастровий номер: 2123656200:08:001:0026. Право власності на всі ділянки загальною площею 0,48 (нуль цілих сорок вісім сотих) гектара [PERSON] набуто на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу серії ВВМ №928638, укладеного між [PERSON] та Державою в особі представника голови адміністрації 18 жовтня 2004 року. Державним управлінням земельних ресурсів Рахівського району Закарпатської області було видано Державні акти на право власності на земельні ділянки у визначеному законодавством порядку та спосіб. Щодо обґрунтувань позовної заяви відносно захоплення Відповідачем земельних ділянок, цільовим призначенням яких є загальне користування (під`їзні дороги, шляхи тощо), то тут зазначає таке. Довідкою відділу містобудування та архітектури Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №28/01-19 від 14 травня 2018 року спростовується факт наявності на земельній ділянці (кадастровий номер: 2123656200:08:001:0423) загальною площею 0,09 гектара, що належить Відповідачу на підставі приватної власності, розташованій відповідно до Генерального плану розбудови полонини «Драгобрат», розробленого у 2002 році та містобудівної документації «Розміщення гостинного комплексу на полонині «Драгобрат» Рахівського району», розробленого у 2005 році, під`їзних доріг до інших земельних ділянок землекористувачів. Ґрунтова дорога згідно з Генеральним планом розвитку полонини «Драгобрат» селище Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області знаходиться за межею земельної ділянки, належної на праві власності громадянину [PERSON] , що підтверджується містобудівним обґрунтуванням. Звертає увагу суду на те, що Відповідач не може порушувати прав чи інтересів, що стосуються Позивачки, оскільки суміжні земельні ділянки не межують собою. Натомість Позивачка, придбавши земельну ділянку площею 0,05 га для садівництва, самочинно спорудила на ній замість садового будиночка, велетенський готельний комплекс, при цьому забудувавши не тільки ґрунтову дорогу загального користування, але й частину земельної ділянки, належної на праві приватної власності Відповідачу, у зв`язку з чим, зазначені обставини були предметом перевірки Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області. За результатами проведення топографо-геодезичного знімання меж земельної ділянки, здійсненим інженером-землевпорядником [PERSON] , встановлено, що будівля (нерухоме майно), яка побудована/побудоване сусіднім землевласником перетинає межі земельної ділянки за кадастровим номером: 2123656200:08:001:0423 та частково розташовується на ній, чим порушуються права та інтереси [PERSON] . Таким чином, доводи Позивачки щодо порушення її прав, в тому числі на земельну ділянку, власником якої вона являється з 13 травня 2016 року, незаконними діями Відповідача, вчиненими ним у 2004 році, та порушенням процедури передачі Відповідачу земельної ділянки у власність згідно з правочинами та правовстановлюючими документами, винесеними/складеними у 2004 році, є такими, що не обґрунтовують її доводів, спростовуються матеріалами даного відзиву, на не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю в Позивачки суб`єктивного права та/чи відсутності обставин його порушення, що є підставою для суду в відмові у задоволенні її позову. До даних цивільно-правових відносин не являється можливим застосувати положення статті 21 Цивільного кодексу України, якою визначається порядок умови визнання недійсним та скасування рішення органу державної влади, місцевого самоврядування, як правового акту індивідуальної дії, оскільки на час винесення/прийняття таких документів Позивачка не набула права приватної власності на нерухоме майно, відносно якого виник цивільно-правовий спір, та не являлася стороною, яка б входила до правосуб`єктного складу осіб, між якими цей спір виник та який би зачіпав їхні інтереси чи порушував їхні права. Вважає, що Позивачкою, [PERSON] , до матеріалів позовної заяви не додано жодного доказу, який би відповідно до положень статей 77-80 Цивільного процесуального кодексу України, являвся належним допустимим, достовірним та достатнім, що містив би інформацію щодо предмета доказування, обґрунтовував належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та надав би суду можливість взяття його/їх до уваги. Виходячи з наведеного, зазначає, що даний позов щодо визнання недійсними та скасування правовстановлюючих документів, належних Відповідачу, [PERSON] , є необґрунтованим, безпідставним та недоведеним із-за неправильного вибору Позивачкою способу захисту порушеного права та відсутністю її суб`єктивного права, про захист якого просить остання, у зв`язку з чим задоволення даних позовних вимог, з підстав та доводів наведених вище, не підлягає. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які Відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи, становить грошову суму і розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень. На підставі наведеного просить у задоволенні позову громадянки [PERSON] відмовити у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Вирішити питання розподілу судових витрат. [PERSON] начальник Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, яке в даній справі виступає як третя особа без самостійних вимог, подав письмове пояснення на позов [PERSON] , в якому зазначено, що відповідно до доручення Держгеокадастру (лист від 12.04.2018 №Б-1004/0-0.19-2248/6-18) зобов`язано здійснити державний контроль за використанням та охороною земель щодо додержання вимог земельного законодавства під час набуття права власності та використання земельних ділянок з кадастровими номерами 2123656200:08:001:0474, 2123656200:08:001:0423 на території Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області. На підставі вищевказаного доручення прийнято наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 05.05.2018 №288-ДК про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності. За результатами перевірки встановлено що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК №058675, виданим на підставі розпорядження Рахівської районної державної адміністрації від 17.09.2004 № 313, договору купівлі-продажу ВВМ № 928638 від 18.10.2004 зареєстрованого 08.12.2004 за № 0107070800196, гр. [PERSON] посвідчено право власності на земельну ділянку площею 0,09 га з кадастровим номером 2123656200:08:001:0027, яка находиться на полонині Драгобрат за межами населеного пункту смт Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, з цільовим призначенням - для обслуговування міні-готельного комплексу. За розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації від 17.09.2004 № 313 "Про викуп у власність земельної ділянки", гр. [PERSON] продано у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,48 га для розміщення гостинного комплексу на полонині Драгобрат, за межами населеного пункту смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області. До перевірки гр. [PERSON] надано рішення Рахівського районного суду від 06.06.2008 по справі № 2-696/08, відповідно до якого гр. [PERSON] восени 2006 року на земельній ділянці площею 0,09 га з кадастровим номером 2123656200:08:001:0027 самочинно збудував капітальну будову міні-готелю загальною площею 586,85 кв.м. За рішенням суду за гр. [PERSON] визнано право власності на капітальну будівлю міні-готелю загальною площею 586,85 кв.м. (самочинне будівництво). Відповідно до частини 2 до статті 128 Земельного кодексу України продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон, конкурс), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок. Таким чином, гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,09 га Рахівською РДА продано з порушенням вимог частини 2 статті 128 Земельного кодексу України. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] площею 0,09 га, у тому числі зі зміною цільового призначення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення до земель несільськогосподарського призначення (землі рекреації або іншого призначення) на підставі якої гр. [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №058675, у відділі у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області відсутні. Статтею 20 Закону України "Про землеустрій" визначена обов`язковість проведення землеустрою на землях усіх категорій незалежно від форм власності у разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок, організація нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою. Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру кадастровий номер 2123656200:08:001:0027 присвоєно земельній ділянці площею 0,05 га з цільовим призначенням - для іншої комерційної діяльності, яка знаходиться на полонині Драгобрат, за межами населеного пункту смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області та знаходиться у власності гр. [PERSON] , згідно із зареєстрованим правом власності у державному реєстрі речових прав від 19.07.2013 № 1733839. Державний акт на право власності на дану земельну ділянку видано гр. [PERSON] на підставі розробленої у 2007 році ПП [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку за договором дарування. Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель, вказівки Держкомзему від 20.03.2002 № 12 "Про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель" (вказівка втратила чинність на підставі Наказу Державного комітету України з земельних ресурсів N 168 від 15.02.2010) кадастровий номер земельної ділянки - це унікальний на території України код, який присвоюється кожній земельній ділянці з метою її ідентифікації і залишається незмінним на протязі всього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого. Кадастрові номери присвоюються земельним ділянкам всіх форм власності. При переході прав на земельну ділянку від одного власника до іншого та при зміні самого виду прав кадастровий номер земельної ділянки залишається без змін. Сформованим новим земельним ділянкам в результаті виділення або поділу чи об`єднання їх, присвоюються нові кадастрові номери. При цьому попередні кадастрові номери отримують статус архівних і в подальшому не використовуються для ідентифікації земельних ділянок. Згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України документами, що посвідчують право на земельну ділянку є: державний акт на право власності на земельну ділянку; цивільно - правова угода щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтво про право на спадщину (щодо земельної ділянки набутої у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення); державний акт на право постійного користування земельною ділянкою; договір оренди землі, зареєстрований відповідно до закону. Крім того, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №058675 гр. [PERSON] виданий з недотриманням пункту 2.9 Інструкції в редакції від 29.12.2003. Надалі, на підставі договору про виконання робіт від 26.11.2012 №261112 ПП [PERSON] розроблено документацію "Технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" з кадастровим номером 2123656200:08:001:0027 гр [PERSON] для обслуговування міні-готельного комплексу. Відповідно до пояснювальної записки зазначеної документації, ПП [PERSON] розробляється кадастрова справа. За експлікацією земель, що міститься у пояснювальній записці вищезазначеної документації, земельна ділянка площею 0,09 га гр. [PERSON] відводиться під будівництво. Згідно з Довідкою про правовий статус земельної ділянки, виданої міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Рахів і Рахівському районі від 14.12.2012 №5930, земельна ділянка відводиться для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури га закладів громадського харчування, будівництво на якій не розпочато. Згідно з Актом встановлення (відновлення) на місцевості (в натурі) та погодження меж земельної ділянки від 14.12.2012, що міститься у документації, межі земельної ділянки в натурі проходять по кутах ділянки, стінам будівель, існуючій огорожі. На титульній сторінці "Технічного завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" з кадастровим номером 2123656200:08:001:0027 гр. [PERSON] для обслуговування міні-готельного комплексу міститься виправлення кадастрового номера земельної ділянки на кадастровий номер - 2123656200:08:001:0423. Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" такий вид документації "Технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)" та "кадастрова справа", на підставі якої встановлюються (відновлюються) межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) або виправляються допущені помилки, відсутній. Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, земельній ділянці площею 0,09 га присвоєно кадастровий номер 2123656200:08:001:0423 (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.10.2013). Згідно з пунктами 67, 153, 154, 156 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (в редакції чинній на час внесення відомостей до Державного земельного кадастру та реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423), внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам: текст документів має бути написаний розбірливо; документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст; документи мають відповідати вимогам "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Приймання та ведення обліку заяв про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, їх оприлюднення та розгляд здійснюються відповідно до пунктів 69-88 цього Порядку після підтвердження факту допущення помилки у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, внесення виправлень відповідно до пунктів 140-148 цього Порядку. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Визначена Порядком документація гр. [PERSON] не виготовлялася, підстави внесення змін (присвоєння нового кадастрового номера) відсутні (не зазначені). У наявній кадастровій справі, розробленій ПП [PERSON] не міститься жодних посилань на виправлення помилки, змін до місця розташування земельної ділянки та інше, щоб стало підставою зміни кадастрового номера. У документації зазначається кадастровий номер земельної ділянки 2123656200:08:001:0027. Відповідно до статей 4, 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор: перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства. Під час перевірки гр. [PERSON] надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2018, індексний номер витягу № 118803055, відповідно до якого йому зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,09 га (кадастровий № 2123656200:08:001:0423) для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Підстава виникнення права власності: державний акт на право власності серії ЗК 058517 (у витязі зазначено про втрату оригіналу документа державного акта). Враховуючи вищезазначене, гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,09 га (кадастровий номер 2123656200:08:001:0423) передано у власність з порушенням вищевказаних норм законодавства. Наданий до перевірки звіт про топографо-геодизечне знімання меж земельної ділянки, розроблений ФОП [PERSON] , у якому відображено накладання будівлі гр. [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423, не є документацією, відповідно до якої встановлюються (відновлюються) межі земельної ділянки в натурі (на місцевості). При обстеженні земельної ділянки 18.05.2018 у присутності гр. [PERSON] , суміжного землевласника гр. [PERSON] , встановлено, що земельна ділянка гр. [PERSON] не огороджена, будівля відсутня (таким чином не вдалося встановити проходження межі по будівлі), через земельну ділянку, яка знаходиться у власності гр. [PERSON] , гр. [PERSON] та іншими землевласниками суміжних земельних ділянок здійснюється заїзд до власних земельних ділянок. Розроблений проект генерального плану розбудови полонини «Драгобрат» Рахівського району не затверджений відповідно до вимог законодавства. З огляду на зазначене просить врахувати пояснення при прийняті рішення у даній справі. Ухвалою Рахівського\~районного суду\~від 23.11.2018\~було задоволено\~частково заяву\~ [PERSON] та\~до вирішення цієї справи по суті та набрання рішенням суду законної сили накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, площею 0,09 га, для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, смт Ясіня, полонина Драгобрат. Ухвалою Рахівського районного суду від 03.01.2019 за клопотанням представника позивачки [PERSON] було призначено у даній справі земельно-технічну експертизу. [PERSON] 14.06.2021 в порядку ст. 49 ЦПК України подала заяву, в якій зазначила, що після відкриття\~провадження у\~даній справі\~відповідач [PERSON] \~подав до\~суду витяги\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~про реєстрацію\~права власності,\~згідно з\~якими:\~на земельну\~ділянку кадастровий\~номер:\~2123656200:08::001:0423,\~площею 0,09\~га для\~будівництва та\~обслуговування об`єктів\~туристичної інфраструктури\~та закладів\~громадського харчування,\~адреса:\~Закарпатська область,\~Рахівський район,\~сщ/рада\~Ясінська,\~Драгобрат полонина\~26.03.2018\~року та\~на будівлю\~міні-готелю,\~загальною площею\~(кв.м)\~5,95,\~адреса:\~ [ADDRESS] \~року здійснено\~державну реєстрацію\~права власності\~за [PERSON] .\~Вказані докази,\~відповідачем,\~подано на\~ствердження обставин\~державної реєстрації\~права власності\~на спірну\~земельну ділянку,\~а також\~права власності\~на розташоване\~на ній\~нерухоме майно.\~ Крім\~обставин,\~зазначених у\~первісному позові\~зазначає,\~що зі\~змісту договору\~купівлі-продажу\~земельної ділянки\~несільськогосподарського призначення\~від 18.10.2004\~року,\~посвідченого нотаріусом\~Рахівської державної\~нотаріальної контори\~Пріц О.І.\~вбачається,\~що продавець\~на підставі\~розпорядження голови\~Рахівської РДА\~за №313\~від 17.09.2004\~року передає\~за плату,\~а покупець\~приймає у\~власність і\~оплачує земельну\~ділянку з\~усіма обтяженнями,\~обмеженнями й\~сервітутами за\~адресою:\~полонина «Драгобрат»,\~смт Ясіня\~Рахівського району\~Закарпатської області,\~загальною площею\~4800\~кв.\~м згідно\~з планом\~земельної ділянки,\~що додається\~(п.\~1.1\~Договору).\~Ціна продажу\~земельної ділянки\~за вказаним\~договором складає\~65904\~грн 00\~коп.\~(п.\~2.1\~Договору).\~Відповідно до\~ч .2\~ст.\~132\~ЗК України\~(в\~ред.\~станом на\~18.10.2004\~року)\~-\~угоди про\~перехід права\~власності на\~земельні ділянки,\~повинні містити,\~зокрема,\~предмет угоди\~(земельна\~ділянка з\~визначенням місця\~розташування,\~площі,\~цільового призначення,\~складу угідь,\~правового режиму\~тощо);\~документ,\~що підтверджує\~право власності\~на земельну\~ділянку.\~А згідно\~з п.\~62\~Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженої Наказом\~Міністерства юстиції\~України від\~03.03.2004\~№ 20/5,\~право власності\~на земельну\~ділянку фізичних\~та юридичних\~осіб,\~а також\~право державної\~та комунальної\~власності підтверджуються\~державним актом\~(стаття\~126\~Земельного кодексу\~України (2768-14).\~Своєю чергою\~п.\~69\~цієї ж\~Інструкції,\~визначає,\~що для\~посвідчення договору\~купівлі-продажу\~земельних ділянок\~державної чи\~комунальної власності,\~після визначення\~їх меж\~у натурі\~(на\~місцевості),\~нотаріусу,\~крім державного\~акта про\~право власності,\~подається рішення\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~або органу\~виконавчої влади.\~Таке рішення\~(розпорядження)\~має відображати\~протокол про\~проведений аукціон\~(конкурс).\~У разі\~якщо інформація,\~що міститься\~у рішенні\~(розпорядженні),\~є недостатньою\~для посвідчення\~договору,\~нотаріусу подається\~належним чином\~оформлений протокол\~про проведений\~аукціон (конкурс).\~Всупереч наведеному,\~нотаріус посвідчила\~оспорюваний договір\~купівлі-продажу\~за відсутності\~у відповідача\~-\~Рахівської РДА,\~на час\~укладення договору,\~документів,\~які посвідчують\~право державної\~власності,\~зокрема відповідного\~державного акту\~на право\~власності,\~за відсутності\~достовірних даних\~про предмет\~договору,\~а саме\~визначених у\~встановленому законом\~порядку місця\~розташування та\~правового режиму\~земельної ділянки,\~без будь-яких\~даних,\~в Розпорядженні\~РДА щодо\~протоколу про\~проведення аукціону\~(конкурсу).\~Обставини відсутності\~в договорі\~купівлі-продажу\~конкретних даних\~щодо предмета\~договору підтверджується\~зокрема тим,\~що відповідно\~до вказаного\~договору сторони\~домовились про\~продаж земельної\~ділянки,\~яка в\~розумінні ст.\~79\~ЗК України,\~повинна була\~мати установлені\~межі,\~певне місце\~розташування,\~та визначені\~щодо неї\~права.\~Однак,\~як вбачається,\~зі змісту\~п.1.5\~договору купівлі-продажу\~земельної ділянки\~несільськогосподарського призначення\~від 18.10.2004\~року та\~доданих до\~договору нотаріусом\~витягів про\~реєстрацію в\~Державному реєстрі\~правочинів,\~предметом договору\~виступали 5\~окремих земельних\~ділянок,\~а саме\~відповідно до\~витягів:\~№211421\~від 19.10.2004\~року -\~земельна ділянка,\~кадастровий номер\~2123656200:08:001:0025;\~№211562\~від 19.10.2004\~року -\~земельна ділянка,\~кадастровий номер\~2123656200:08:001:0026;\~№213004\~від 20.10.2004\~року -\~земельна ділянка,\~кадастровий номер\~2123656200:08:001:0027;\~№213047\~лід 20.10.2004\~року -\~земельна ділянка,\~кадастровий номер\~2123656200:08:001:0028;\~№213065\~від 20.10.2004\~року -\~земельна ділянка,\~кадастровий номер\~2123656200:08:001:0029,\~щодо кожної\~з яких\~відсутні відомості\~про їх\~розташування,\~конфігурацію,\~площу,\~ціну та\~правовстановлюючі документи.\~Окрім цього,\~п.\~10.4\~договору купівлі-продажу\~земельної ділянки\~від 18.10.2004,\~передбачено,\~що невід`ємною\~його частиною\~є,\~зокрема,\~план земельної\~ділянки з\~визначенням її\~розмірів та\~встановлених сервітутів,\~який має\~бути належним\~чином оформлений\~і доданий\~до цього\~договору у\~вигляді додатка.\~Попри це,\~будь-яких\~даних щодо\~існування,\~станом на\~час укладення\~договору купівлі-продажу\~земельної ділянки\~плану або\~схеми земельної\~ділянки,\~відповідачами не\~надано та\~матеріали справи\~таких не\~місять,\~що унеможливлює\~ідентифікацію відчужуваної\~земельної (земельних)\~ділянки (ділянок)\~(місце\~розташування та\~дійсний розмір)\~та свідчить\~про недотримання\~його істотних\~умов.\~Наявність вказаних\~обставин свідчить\~про те,\~що зміст\~вказаного договору,\~на момент\~його укладення,\~безумовно суперечив\~актам цивільного\~законодавства та\~на даний\~час унеможливлює\~встановлення,\~точного місця\~розташування предмета\~правочину.\~Незаконним та\~таким,\~що підлягає\~визнанню недійсним\~та скасуванню\~є і\~правовстановлюючий документ\~на земельну\~ділянку -\~виданий на\~ім`я [PERSON] \~08\~грудня 2004\~року державний\~акт про\~право власності\~на землю\~серії ЗК\~№058675\~з таких\~підстав.\~Відповідно до\~ст.\~116\~ЗК України,\~громадяни набувають\~право власності\~на землю\~за рішенням\~органів виконавчої\~влади або\~органів місцевого\~самоврядування в\~межах їх\~повноважень визначених\~цим кодексом.\~Згідно з\~державним актом\~серії ЗК\~№ 058675\~на земельну\~ділянку площею\~0.09\~га підставою\~його видачі\~ [PERSON] \~було розпорядження\~Рахівської РДА\~за №313\~від 17.09.04\~«Про викуп\~у власність земельної ділянки». Однак, згідно з вказаним розпорядженням [PERSON] продано у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,48 га для розміщення гостинничного комплексу на полонині Драгобрат, а не площею 0.09 га для обслуговування міні-готельного комплексу, як це вказано у Державному акті. Правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на землю серії ЗК 058675 виданий Рахівською РДА 08.12.04 не відповідає вимогам законодавства, виданий з порушенням п.п.1.12, 1.13, 2.9. Інструкції (в редакції від 29.12.03) «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів про право власності на землю ...» (Порядок) за відсутності документів про: перенесення в натуру меж земельної ділянки; закріплення їх довгостроковими межовими знаками; за затвердженим проектом відведення земельної ділянки. На адвокатський запит ТУ Держгеокадастру в Закарпатській області надало завірену копію архівного екземпляра того ж Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 058675, виданого на ім`я [PERSON] , у якому кадастровий номер земельної ділянки виправлений вручну із 2123656200:08:001:0027 на 2123656200:08:001:0093. Поряд з цим, згідно з відповіддю Відділу у Рахівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області від 01.10.2018 року на адвокатський запит №45 від 24.09.2018 року, в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК№058675 - 08.12.2004 року зареєстровано за [PERSON] під номером 116, а відповідно до додатка - копії витягу з книги записів реєстрації державних актів на право власності, під №116 значиться земельна ділянка за кадастровим номером 2123656200:08:001:0093. Таким чином, Державний акт серії ЗК 058675, посвідчує право власності на три земельні ділянки з різними кадастровими номерами, за відсутності будь-яких даних про точне місце розташування земельної ділянки, право власності на яку, він посвідчує. Земельна ділянка за кадастровим номером 2123656200:08:001.0027 (номер виправлений у державному акті [PERSON] ) площею 0.05 га, існує та знаходиться на полонині Драгобрат, є власністю гр. [PERSON] , право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав від 19.07.13 за № 1733839, що підтверджується повідомленням від 20.03.18. Дані про земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0093 в державному земельному кадастрі взагалі відсутні та не відображені на публічній кадастровій карті. Вказана інформація загальнодоступна, доказуванню не підлягає. Оскільки позовна заява обґрунтована незаконністю набуття права власності відповідачем [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,09 га, розташовану за адресою: смт Ясіня, полонина Драгобрат, а також порушенням у зв`язку з цим її прав та інтересів, вважає, що подальша державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку та розташоване на ній нерухоме майно також є незаконними, а тому наявні підстави для скасування рішень державних реєстраторів про державну реєстрацію відповідних прав, а також записів про державну реєстрацію права власності на вказані об`єкти. Крім цього, як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення права власності на вказану земельну ділянку є державний акт на право власності на землю, оригінал якого втрачено, серія та номер: ЗК 058675, виданий 08.12.2004 року Рахівською районною державною адміністрацією. Своєю чергою, розділ Опис об`єкта містить інформацію: Дата державної реєстрації земельної ділянки: 14.10.2013, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Управління Дерземагенства у Рахівському районі. Всупереч ч. 2 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на час реєстрації права власності), державний реєстратор [PERSON] , за відсутності оригіналу документа на підставі якого виникло право власності на землю, а саме державного акта на право власності на землю, серія та номер: ЗК058675, виданого 08.12.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки 2123656200:08:001:0027, здійснила державну реєстрацію права власності на земельну ділянку: кадастровий номер 2123656200:08:001:0423 за наявності інформації про іншу зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, згідно з якою документом, що посвідчує право власності на вказану земельну ділянку, являється державний акт від 08.12.2004 року ЗК 058517, що також вказує на незаконність такої реєстрації. При цьому, підставою встановлення меж земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру 2123656200:08:001:0423, на підставі чого внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку та в подальшому здійснено реєстрацію права власності, слугував такий вид документації як «Технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», який не передбачено ст. 25 Закону України «Про землеустрій», а тому виготовлення такого суперечить вимогам закону та відповідно не створює будь-яких юридичних наслідків. Поряд з цим, вказана документація містить акт встановлення (відновлення) на місцевості (в натурі) та погодження меж земельної ділянки від 14.12.2012 року, згідно з яким межі земельної ділянки в натурі проходять по кутам ділянки, стінам будівель, існуючій огорожі, за відсутності в ній каталогу координат. Однак, як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.05.2018 року, складеного ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, при обстеженні земельної ділянки, встановлено, що вона неогороджена, будівля відсутня, що унеможливлює встановлення її меж. Окрім цього, актом обстеження земельної ділянки в смт Ясіня за межами населеного пункту, полонина Драгобрат, що належить на праві власності [PERSON] , складеного 23.01.2018 року комісією Ясінянської селищної ради встановлено, що така розташована відповідно до схеми розташування земельної ділянки, схеми розташування території на викопіюванні із генплану забудови полонини «Драгобрат», межує із землями загального користування - ґрунтова дорога. Згідно з детальним планом території, будівельного паспорта та технічної документації до збудованої [PERSON] будівлі, із земельною ділянкою [PERSON] межують дві ґрунтові дороги, які забезпечують під`їзд до підйомника «Вершини Карпат» та існуючих готелів. По цих дорогах щодня здійснюється транспортне перевезення туристів до підйомника та готелів, інших землекористувачів, яким виділено земельні ділянки під будівництво готелів, в тому числі часникам АТО. При їх огляді, не виявлено межових знаків, які б визначали розташування на них земельної ділянки. Водночас, відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 06.06.2008 року у цивільній справі №2-696/08, яке набуло законної сили, за [PERSON] визнано право власності на капітальну будівлю міні-готелю загальною площею 586,85 м.кв., що розташована на полонині «Драгобрат» Рахівського району. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що вказана будівля зведена на земельній ділянці, загальною площею 0,09 та, право власності на яку підтверджується державним актом серії ЗК 058675, кадастровий номер 2123656200:08:001:0027. Відтак, земельна ділянка, кадастровий номер 2123656200:08:001:0027, яка належить [PERSON] на підставі незаконно виданого державного акту серії ЗК №58675, з 2008 року є забудованою, а на земельній ділянці кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, яка зареєстрована на підставі цього ж державного акту ЗК 058675, станом на 2012 рік, будівництво навіть не розпочиналось. Таким чином, визначення «Технічним завданням на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», меж земельної ділянки кадастровий номер 123656200:08:001:0423 здійснено за відсутності об`єктивних даних про їх місцезнаходження, без жодних документів, які б вказували на те, що земельна ділянка, право власності на яку підтверджувалось державним актом на право власності на землю, серія та номер: ЗК058675, виданим 08.12.2004 року, розташована у відповідних межах та знаходилась поряд із земельною ділянкою позивачки, що своєю чергою виключало внесення відомостей про неї до Державного земельного кадастру, які стали підставою для подальшої реєстрації права власності на неї в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стосовно державної реєстрації 15.05.2018 року, державним реєстратором Петрашук І.В., права власності на будівлю міні-готелю, загальною площею 5,95 м.кв., зазначає, що згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підставою виникнення права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна являється свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме будівлю міні-готелю, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] , свідоцтво Серії [NUMBER] , видане 15.05.2008 року виконкомом Ясінянської селищної ради. Всупереч п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, за відсутності в свідоцтві про право власності на нерухоме майно Серії [NUMBER] , виданому 15.05.2008 року виконкомом Ясінянської селищної ради, будь-яких характеристик вказаного нерухомого майна, державний реєстратор [PERSON] здійснив реєстрацію права власності на будівлю міні-готелю за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , вказавши площу об`єкта 5,95 метрів квадратних. Водночас, вказаний об`єкт зведений відповідачем [PERSON] на полонині «Драгобрат» в травні 2018 року, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії [NUMBER] , видане 15.05.2008 року виконкомом Ясінянської селищної ради, на інший об`єкт нерухомого майна, що в будь-якому випадку вказує на незаконність державної реєстрації права власності на нього. У зв`язку з наведеним просить суд визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.09.04 р. № 313 «Про викуп у власність земельної ділянки» несільськопсподарського призначення загальною площею 0.48 га [PERSON] , надану для розміщення гостинничного комплексу, за адресою: полонина «Драгобрат» (Рахівський район смт Ясіня), за межами населеного пункту. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.10.04, укладений між Рахівською РДА та [PERSON] , щодо земельної ділянки розташованої за адресою: полонина «Драгобрат», смт Ясіня, Рахівського району, загальною площею 4800 кв. м та скасувати його державну реєстрацію. Визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК 058675, виданий Рахівською РДА 08.12.04 р на ім`я [PERSON] , площа земельної ділянки 0.09 га за адресою: смт. Ясіня, полонина Драгобрат, для обслуговування міні-готельного комплексу, його державну реєстрацію. Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 40360198 від 28.03.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1518130321236, номер запису про право власності в реєстрі речових прав 25470845 на земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, площею 0,09 га, для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Закарпатська область, Рахівський район, сщ/рада Ясінська, Драгобрат полонина за [PERSON] , а також відповідний запис про державну реєстрацію права власності. Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 41158425: від 18.05.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1555536321236, номер запису про право власності в реєстрі речових прав 26203631 на будівлю міні-готелю, загальною площею (кв.м) 5,95, адреса: Закарпатська область, Рахівський район, смт Ясіня, полонина «Драгобрат», будинок б/н за [PERSON] , а також відповідний запис про державну реєстрацію права власності. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору, вартості проведення земельно-технічної експертизи. Ухвалою Рахівського районного суду від 26.11.2021 було прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 07.07.2022 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову, з підстав, наведених у позовній заяві та у заяві про збільшення позовних вимог. Пояснив, що земельна ділянка [PERSON] накладається на землі загального користування, де проходить єдина під`їзна ґрунтова дорога, що веде до ділянки [PERSON] , у зв`язку з чим порушується її право на безеперешкодний доступ до земельної ділянки, що перебуває у власності позивачки. [PERSON] не зверталася із заявою про встановлення земельного сервітуту. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позовні вимоги вважають безпідставними, [PERSON] отримав земельну ділянку у законний спосіб, раніше, ніж [PERSON] стала власницею іншої земельної ділянки на полонині Драгобрат, яка не межує з його ділянкою. Коли [PERSON] отримав земельну ділянку в оренду, там був суцільний схил, він власними силами розрив земельну ділянку, до того там не було жодної дороги. Перешкод у користуванні земельною ділянкою [PERSON] ним не здійснювалось і позивачка безпідставно вважає, що до її земельної ділянки має бути дорога загального користування, яка ніколи там не проходила та не відкривалася, тому просять відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача - Рахівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, 11.10.2018 та 16.07.2019 голова РДА [PERSON] 09.03.2021 в.о. голови [PERSON] , 20.12.2021 та 20.06.2022 голова РДУ [PERSON] надавали суду клопотання про розгляд даної справи без участі їхнього представника, з вирішенням даного спору покладаються на суд. Представник Головного управління Держгеокадастру в судове засідання не з`явився, представник головного управління Держгеокадастру Сатмарі Н. надіслала заяву про розгляд даної справи без участі представника Головного управління з урахуванням їхнього відзиву на позовну заяву. Представник Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, державний нотаріус Пріц О.І. 18.04.2022 та 07.07.2022 надала заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги не підтримує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні з приводу позову надала пояснення про те, що вона працює в готелі, що належить [PERSON] , на полонині Драгобрат. Дорога до цього готелю була зроблена десь у 2002-2003 роках, тоді не було ні огорожі, ні будівель на земельній ділянці, яка вела до ділянки [PERSON] . Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що він постійно збирає ягоди та гриби на полонині Драгобрат. До ділянки [PERSON] прокладена одна ґрунтова дорога, яка існує десь з 2003 року. Раніше дорога була гірша, зараз краща, шириною десь 3-4 метри. Свідок [PERSON] , в судовому засіданні пояснив, що він є начальником відділу інфраструктури, містобудування та архітектури житлово-комунального господарства, екології, управління соціально-економічного розвитку території Рахівської районної державної адміністрації. Йому відомо, що [PERSON] раніше отримав земельну ділянку за [PERSON] . Є генеральний план 2002 полонини «Драгобрат», на якому до земельної ділянки [PERSON] не передбачено ґрунтової дороги. Він видавав технічний паспорт на садовий будинок ……..Фактично технічну документацію на будівлю можна погоджувати, навіть якщо немає під`їзду до земельної ділянки, на якій розташована будівля, за наявності до неї доступу. Він займається погодження будівель і їх меж, а до ґрунтових доріг він немає жодного відношення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з частиною 1 статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин другої та третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. (Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц, провадження № 14-140цс18). Норми процесуального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності (відсутності) цивільних прав в інших осіб. Реалізації права на позов передує порушення, невизнання чи оспорення права. Вимоги про визнання незаконними та скасування відповідних рішень органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки та договору оренди цієї земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 363/3641/17 (провадження № 61-36341св18). Враховуючи заявлені у цій справі вимоги, позивачка зобов`язана довести, що розпорядження Рахівської державної адміністрації, яке нею оскаржується, про викуп у власність земельної ділянки [PERSON] , та інші документи, що стосуються земельної ділянки, належної [PERSON] порушує її права та інтереси. Позивачка [PERSON] пред`явила даний позов, оскільки між нею та відповідачем [PERSON] виник спір з приводу земельних ділянок, які їм належать на праві власності, оскільки, як зазначила позивачка, розташування належної їй на праві власності земельної ділянки відповідає схемі розташування земельної ділянки, на викопіюванні із генплану забудови полонини «Драгобрат», затвердженого Розпорядженням № 290 голови Рахівської РДА від 27.08.03, межує із землями загального користування - ґрунтова дорога. Для проїзду на свою земельну ділянку вона завжди користувалася двома ґрунтовими дорогами, які забезпечують під`їзд до підйомника «Вершина Карпат» та інших земельних ділянок, розташованих вздовж них. Проте, у грудні 2017 року [PERSON] звернувся з позовом до неї, в якому просив усунути йому перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, шляхом знесення самочинного будівництва на земельних ділянках кадастрові номери 2123656200:08:001:0423 та 2123656200:08:001:0474 та звільнення земельної ділянки від будівельних матеріалів і сміття, оскільки він вважає, що побудована нею будівля накладається на його земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, площа накладання 0.0011 га та вважає, що вона користується для проїзду до своєї земельної ділянки його земельною ділянкою. Суд встановив,\~що на\~підставідоговору\~міни,\~укладеного 13\~травня 2016\~року та\~зареєстрованого приватним\~нотаріусом Рахівського\~районного нотаріального\~округу Небогою\~М.П.\~в реєстрі\~за 584, позивачка,\~ [PERSON] ,\~являєтьсявласником земельної ділянки, площею 0,05 га кадастровий номер 2123656200:08:001:0474, що знаходиться на полонині Драгобрат смт Ясіня, за межами населеного пункту, Рахівського району Закарпатської області цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва. Згідно з цим договором земельна ділянка до її обміну належала [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 15 червня 2015 року державним нотаріусом Рахівської державної нотаріальної контори Кицкою М.М. Державна реєстрація цієї земельної ділянки була проведена за [PERSON] 13.05.2016 року приватним нотаріусом Рухівського нотаріального округу Небогою М.П., номер запису про право власності 14544772. [PERSON] являється власником іншої земельної ділянки за кадастровим номером 2123656200:08:001:0423 (номер виправлений у державному акті) площею 0.09 га, що знаходиться у смт Ясіня, полонина «Драгобрат», цільове призначення - для обслуговування міні-готельного комплексу, що підтверджено державним актом серії ЗК № 058675 від 08.12.2004, згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Земельна ділянка належить [PERSON] на підставі розпорядження РДА від 17.09.2004 року №313 та договору купівлі-продажу ВВМ №928638 від 18.10.2004. Як вбачається із договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.10.2004 [PERSON] як Покупець прийняв у власність від Продавця Рахівської районної державної адміністрації земельну ділянку площею 4800 кв.м. на полонині «Драгобрат» смт Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, згідно з планом земельної ділянки, що додається. До цього [PERSON] користувався цією земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 03.02.2004 року, що був укладений між орендодавцем Рахівською районною державною адміністрацією з одного боку та [PERSON] з іншого боку. Земельна ділянка надавалася в платне користування на 25 років для будівництва готельного комплексу з правом послідуючого викупу за ціною нормативно-грошової оцінки на день викупу, яка становить 65904 грн. Отже, громадянин [PERSON] набув права власності на спірну земельну раніше за позивачку та раніше первісних власників земельної ділянки, що наразі належить позивачці, та згідно з технічною документацією жодної дороги ні на його ділянці, ні поруч не передбачалось. Позивачка на підтвердження доводів щодо накладення земельної ділянки [PERSON] на землі загального користування - під`їзну дорогу, яка веде до з її та інших земельних ділянок надала: відповідь Держгеокадастру №Б-51/0/-104/6-18 від 27.02.2018 року про те, що звіт ФОП [PERSON] про топографічно-геодезичне знімання меж земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423 здійснено не відповідно до вимог земельного законодавства; інформацію №Д-50/1-134/6-1 за наслідками розгляду скарги [PERSON] , де ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області заявницю повідомило, що за обставинами зазначеними у зверненні [PERSON] можливо буде проведено перевірку з питань дотримання вимог законодавства при передачі у власність земельної ділянки площею 0,09 га гр [PERSON] з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423 за ухвалою або рішенням суду; акт обстеження земельної ділянки комісією Ясінянської селищної ради від 23.01.2018 року, де зазначено, що до збудованої [PERSON] будівлі на земельній ділянці з кадастровим номером 2123656200:08:001:0474, що знаходиться на полонині Драгобрат смт Ясіня, ведуть дві ґрунтові дороги, які забезпечують під`їзд до підйомника « [INFO] » та існуючих готелів; технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки гр. [PERSON] (який був первісним власником цієї земельної ділянки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Рахівського РУЮ 27.04.2015 року, що підтверджено договором купівлі-продажу земельної ділянки від 29.04.2015), де в описі меж зображено по обидві сторони дві ґрунтові дороги, які належать до земель загального користування, що ведуть знизу, до його земельної ділянки. Дата виготовлення цієї технічної документації вказується 2015 рік, проте коли саме вона погоджувалася, точної дати не зазначено; детальний план території для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування на полонині Драгобрат за межами населеного пункту, щодо розроблення детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки громадянці [PERSON] із земель садівництва у землі для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури, який був розроблений на підставі розпорядження голови Рахівської РДА №302 від 26.08.2016, де також у плані території зазначено ґрунтові дороги по обидві сторони, які ведуть до земельної ділянки [PERSON] (до того власник [PERSON] ) Відповідач [PERSON] надав технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423, де в кадастровому плані описано межі земельної ділянки знизу від А до Б землі загального користування (проїзд), а по обидві сторони земельної ділянки землі запасу. У ситуаційному плані вказується, що технічна документація виготовляється на підставі державного акту про право власності на землю ЗК №058675 від 08.12.2004 року; повідомлення начальника відділу містобудування та архітектури О.Боднарчука №28/01-19 від 14.05.2018 року, де зазначено, що відповідно до генерального плану розбудови полонини «Драгобрат», розробленого у 2002 році та містобудівного обґрунтування внесення змін в містобудівну документацію «Розміщення гостинного комплексу на полонині «Драгобрат Рахівського району», розробленого у 2005 році відсутні підїзди дороги до інших земельних ділянок землекористувачів; генеральний план розбудови полонини «Драгобрат», який був погоджений відповідними державними структурами в період грудня 2002-січня 2003 року, де на земельній ділянці з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423 відсутні під`їзні дороги до інших земельних ділянок; висновок експерта №348/01-19 судової земельно-технічної експертизи у справі 305/1804/17 від 26.02.2019, де зазначено, що заїзд до земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0474, що знаходиться на полонині Драгобрат смт Ясіня, на якій [PERSON] збудувала готель «Діамант», проходить через земельну ділянку з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423, яка належить [PERSON] . \~Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц, для висновків про порушення прав позивача визначенням меж сусідніх земельних ділянок мають бути надані належні та допустимі докази, які б беззаперечно вказували, яка саме земельна ділянка перебувала у власності позивача, де проходить її межа, чи порушена межа її земельної ділянки відповідачем. Такі докази зазвичай можуть підтверджуватися висновками експерта чи спеціаліста. Оскільки \~спір між\~сторонами виник\~саме з\~приводу під`їзної\~дороги,\~що веде\~до земельної\~ділянки [PERSON] ,\~яка стверджувала,\~що така\~дорога є\~наявною,\~але [PERSON] \~перешкоджає їй\~у користуванні\~цією дорогою,\~а відповідач,\~своєю чергою\~заперечував наявність\~цієї дороги\~біля його\~земельної ділянки,\~при цьому\~матеріали справи\~однозначної відповіді\~з цього\~приводу не\~давали,\~тому враховуючи,\~що для\~встановлення цих\~обставин необхідні\~були спеціальні\~знання фахівців у галузі\~топографо-геодезичних\~робіт\~з використанням\~відповідного геодезичного\~обладнання,\~тому суд,\~за клопотанням\~представника позивачки\~ [PERSON] ,\~призначив земельно-технічну\~експертизу для встановлення відповідності технічного завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вимогам законодавства, а також обставин щодо накладення земельної ділянки відповідача на ґрунтові дороги. Згідно з висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №375/376 від 25.11.2020 технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлене ПП [PERSON] , на замовлення [PERSON] , для обслуговування міні-готельного комплексу смт Ясіня, полонина Драгобрат, Рахівського району, Закарпатської області кадастровий номер 2123656200:08:001:0427 (2123656200:08:001:0423) розроблене відповідно до вимог земельного законодавства щодо складу, змісту та правил оформлення. Фактично через земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0423 площею 0,09 га, надану для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою Рахівський район, Ясінянська селищна рада, полонина Драгобрат існують проїзди та проходи (ґрунтові дороги). З матеріалів справи та технічного завдання на встановлення меж земельної ділянки кадастровий номер 2123656200:08:001:0423 в натурі (на місцевості) на земельну діляку [PERSON] для обслуговування міні-готельного комплексу у смт Ясіня на полонині Драгобрат Рахівського району, Закарпатської області встановлено, що на час розроблення технічного завдання (2012 рік) проїздів (ґрунтових доріг) через досліджувану земельну ділянку не було. Отже, експерт встановив, що ґрунтової дороги, яка б належала до земель загального користування, що вела б до земельної ділянки позивачки, немає, тобто така не передбачена землевпорядними матеріалами, а та, що фактично існує як тимчасова, проходить в межах земельної ділянки з кадастровим номером 2123656200:08:001:0423, що належить [PERSON] . Також в ході розгляду справи будь-яких доказів не було надано на підтвердження того, що у відповідача вилучалася земельна ділянка для загальних потреб, зокрема під`їзної дороги, також не надано жодних доказів на підтвердження відкриття такої дороги у передбаченому законом порядку. Верховний Суд у своїй постанові від 13 травня 2022\~року переглядаючи справу № 303/4711/18 провадження № 61-6412св21 зазначив, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. \~Під порушенням необхідно розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження №\~\~14-144цс18 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі №\~\~569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження 14-364цс19 (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, провадження № 14-499цс19 (пункт 7.23)). Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, провадження № 12-80гс20). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статей\~77,\~78 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача\~є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові\~(така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі\~\~№ 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19). Поряд з цим у названих постановах Верховного Суду також відзначено,\~що у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача (що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові), судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства. Встановивши, що [PERSON] за допомогою належних та допустимих доказів не довела, що її права були порушені внаслідок прийняття розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 17.09.04 р. № 313 «Про викуп у власність земельної ділянки» несільськогосподарського призначення загальною площею 0.48 га [PERSON] , надану для розміщення гостинничного комплексу, за адресою: полонина «Драгобрат» (Рахівський район смт Ясіня), за межами населеного пункту, а як наслідок укладення договру купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.10.04 між Рахівською РДА та [PERSON] , щодо земельної ділянки розташованої за адресою: полонина «Драгобрат», смт Ясіня, Рахівського району, загальною площею 4800 кв. м та його державної реєстрації, видачі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК 058675 Рахівською РДА 08.12.04 року та його державної реєстрації, а також прийняття рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 40360198 від 28.03.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1518130321236, номер запису про право власності в реєстрі речових прав 25470845 на земельну ділянку кадастровий номер 2123656200:08:001:0423, площею 0,09 га, для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Закарпатська область, Рахівський район, сщ/рада Ясінська, Драгобрат полонина за [PERSON] , й здійсненням відповідного запису про державну реєстрацію права власності, прийняттям рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 41158425: від 18.05.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1555536321236, номер запису про право власності в реєстрі речових прав 26203631 на будівлю міні-готелю, загальною площею (кв.м) 5,95, адреса: [ADDRESS] за [PERSON] та здійсненням відповідного запису про державну реєстрацію права власності, про визнання незаконними та скасування яких звернулася позивачка з даним позовом, отже суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому позивачка не позбавлена можливості звернутися до відповідача про встановлення земельного сервітуту для забезпечення можливості проїзду до її земельної ділянки. Рахівським районним судом 23.11.2018 року у даній справі було вжито заходів забезпечення позову (справа № 305/614/18, провадження по справі № 2/305/465/18), які відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України слід скасувати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати з відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягають, а питання розподілу судових витрат відповідачем під час судового розгляду не ставилося та доказів таких суду не надано, тому такі залишаються за сторонами.

Outcome: dismissed