Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

22.01.2024 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 22.01.2024 р., призначено у порядку загального позовного провадження, та витребувано: у Головного управління ДМС України в Донецькій області інформацію за наявними обліками РТГ ІП "Реєстрація місця проживання" ЄІАС УМП ДМС України про місце проживання [PERSON] , [INFO] ; у приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Касицької Л.М. копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; у Комарської сільської ради копію заповіту посвідченого 01 червня 2017 року секретарем виконкому Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області Давідовою Т.Л. за реєстровим номером № 168, на ім`я [PERSON] ; у Міністерства соціальної політики України, відомості про контактний номер телефону, електронної адреси, та про адресу реєстрації як внутрішньо переміщених осіб [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , останнє місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , РНОКПП невідомо, [INFO] , останнє місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відомості відносно родинних зв`язків [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , її батьків, дітей, братів, сестер, а також відомості, чи не зареєстровано їх смерть, у разі наявності.Ухвала суду виконана. 16.04.2024 р. справу призначено до розгляду. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. [INFO] померла бабуся позивачів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] актовий запис №58. Після смерті померлої відкрилася спадщина - земельна ділянка розміром 6,87га кадастровий номер 1421282400:01:001:0190, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. [PERSON] [INFO] син [PERSON] та батько позивачів. Мати позивачів [PERSON] [INFO] та батько [PERSON] з 1995 року перебували у близьких стосунках, а з лютого 1997 року по 2003 рік проживали разом у цивільному шлюбі однією родиною. Проживали в будинку його батьків [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народилася донька [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] . В грудні 2003 року батьки позивачів розійшлися дівчата залишилися проживати разом з матір`ю, проте [PERSON] допомагав їй виховувати та утримувати дітей, надавав кошти для дітей, піклувався про них цікавився їх успіхами в навчанні. [INFO] [PERSON] помер у віці 43 років. За життя він визнавав себе батьком дітей народжених [PERSON] , брав участь у вихованні та утриманні, але через різні життєві обставини вони не змогли подати заяву до РАЦС для реєстрації його батьківства щодо дітей і тому у свідоцтві про народження дітей відомості про батька вказані згідно з ч.1 статті 135 К України. Факт батьківства померлого [PERSON] , відносно позивачів також підтверджується сімейними світлинами разом із бабусею [PERSON] та [PERSON] та дітьми в різних життєвих ситуаціях, в різні проміжки часу, в тому числі з весілля [PERSON] на якій сфотографовані вона з нареченим та бабуся з дідусем, тобто батьки [PERSON] , що свідчить про близькі родинні відносини та визнання позивачів онуками. Бабуся позивачів, також визнавала за життя позивачів своїми онуками, була впевнена, що [PERSON] та [PERSON] це біологічні діти її сина. На даний час позивачі вже повнолітні особи, а їх мати є заінтересованою особою по справі. Встановлення факту батьківства стосовно [PERSON] , необхідно для встановлення факту родинних відносин між позивачами та [PERSON] оформлення спадщини після смерті бабусі за правом представлення. Позивачі після смерті бабусі звернулися в установленому законом порядку із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В. Разом із заявами позивачі надали нотаріусу оригінал державного акту на земельну ділянку, яка залишилася в матеріалах спадкової справи. Нотаріус при прийняті заяв та заведенні спадкової справи після смерті [PERSON] повідомив, що не зможе оформити та видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки ними не надано документів що підтверджують родинний зв`язок. 02.12.2021 року позивачі маючи намір реалізувати своє право на спадщину звернулися до адвоката за професійною правовою допомогою з приводу звернення до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин для подальшого оформлення свої спадкових прав. Протягом деякого часу мною вживалися заходи для отримання письмових доказів та встановлення свідків, які можуть підтвердити факт батьківства. Повномасштабне вторгнення РФ на територію України та оголошення військового стану з 24.02.2022 року ускладнили процес збирання доказів та пошуку свідків та подальшого звернення до суду. Згідно Інформації Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17.01.2024 року, архів приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В. із зони активних бойових дій не був переміщений та знаходиться в смт Велика Новосілка. Документи до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області. Нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Гукова О.В. зупинена з 01.08.2022 відповідно до частини другої статті 291 Закону України «Про нотаріат» шляхом подання заяви до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Інформація про укладення договору заміщення з іншим нотаріусом від приватного нотаріуса Гукова О.В. до міжрегіонального управління не надходила. Враховуючи вищевикладене, доступ до спадкових справ, заведених приватним нотаріусом Гуковим О.В., наразі відсутній. 19.12.2023 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Касицької Л.М., однак надати документи, що підтверджують родинний зв`язок та оригінал державного акту надати не змогли оскільки він залишився в матеріалах спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Гуковим О.В. Ці обставини стали причиною відмови у вчинення нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину, що змушує позивачів звертатися до суду з даним позовом. Окрім того, після отримання позивачами постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії та під час підготовки позовної заяви мною було встановлено, що [PERSON] прийняла, звернулася до приватного нотаріуса Гукова О.В., проте не отримала за життя свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 1421282400:01:001:0191, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яку вона за життя фактично успадкувала після смерті чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачам відомо, що після смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В, як єдина спадкоємиця за законом та заповітом. Факт заведення спадкової справи № 105/2020 та прийняття спадщини за законом підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.10.2020 року №62080360 та довідкою Комарської сільської ради про місце відкриття спадщини та спадкоємців, що прийняли спадщину. Відтак у [PERSON] за життя виникло право власності на земельну ділянку яка належала чоловіку, а тому ця земельна ділянка також є спадковим майном після її смерті. Крім того, у речах померлої позивачі знайшли заяву від 12.10.2020 року про прийняття спадщини за заповітом, складений померлим на її ім`я 01.06.2017 року та зареєстрований за №168. Проте, ні оригіналу, ні копії заповіту знайдено не було. Вказані факти свідчать проте, що заповіт було надано нотаріусу при оформленні права на спадщину. Таким чином, при доведені своїх родинних зв`язків та відповідно права на спадкування, позивачі також мають право спадкування на земельну ділянку кадастровий номер 1421282400:01:001:0191, яка за життя належала їх діду, а після його смерті була успадкована бабусею, проте не отримано свідоцтва про право на спадщину. Відповідачем у справі зазначає Комарську сільську військову адміністрацію, оскільки на території Комарської територіальної громади знаходиться спадкове майно. Інших спадкоємців не має на день смерті померла проживала одна. У спадкодавця, окрім сина [PERSON] , був ще один син [PERSON] [INFO] , який спадщину не прийняв, оскільки більше 10 років (з 2014 року) жодних відомостей про себе не надавав, жодного разу не приїздив, місце знаходження його не відомо, відповідно він заяву не подавав, а тому є таким, що не прийняв спадщину. Просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] уродженець смт Велика Новосілка, Великоновосілківського району, Донецької області, громадянин України, померлий [INFO] , є батьком [PERSON] [INFO] , а [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] -бабусею. Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] уродженець смт Велика Новосілка, Великоновосілківського району, Донецької області, громадянин України, померлий [INFO] , є батьком [PERSON] [INFO] , а [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] - бабусею. Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 земельної ділянки загальною площею 6,87 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421282400:01:001:0190, яка розташована за межами населених пунктів Комарської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 земельної ділянки загальною площею 5,85 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421282400:01:001:0191, яка розташована за межами населених пунктів Комарської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 земельної ділянки загальною площею 6,87 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421282400:01:001:0190, яка розташована за межами населених пунктів Комарської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/2 земельної ділянки загальною площею 5,85 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1421282400:01:001:0191, яка розташована за межами населених пунктів Комарської сільської ради, Волноваського району, Донецької області, у порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Процедура судового розгляду У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Третя особа, [PERSON] пояснила, що позивачі по справі є її рідними доньками. Вона, [PERSON] , з [PERSON] познайомились в 1997 році, проживали разом, в 1998 році народилась перша дитина [PERSON] , в 2000 р. народилась друга донька. Але потім став розпускати руки, зламав щелепу, раніше судимий. Він приходив, спілкувались, діти були в баби [PERSON] та дідуся [PERSON] . Їй тяжко було їх виховувати, тому діти саме з ними жили. [PERSON] дуже любив їх спільних дітей, не зважаючи ні на що, спілкувався з ними, визнавав їх своїми дітьми. [PERSON] пропав, мама його шукала, з 2014 року не давав про себе знати, він як безвісти пропавший. Більше нема нікого зі спадкоємців. Позивачі не виявили бажання приймати участь у розгляді справи, довіривши право захисту їх інтересів представнику [PERSON] . Відповідач Комарська сільська військова адміністрація Волноваського району Донецької області, третя особа [PERSON] ,у судове засідання, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і в установленому законом порядку, не з`явились повторно. Відповідач Комарська сільська військова адміністрація Волноваського району Донецької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись листом на офіційну адресу електронної пошти. Суд з`ясовував відомості про зареєстроване місце реєстрації третьої особи [PERSON] , проте, згідно відповіді Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції від 26.01.2024 р., відомості про його місце реєстрації відсутні. Як вбачається з відповіді Міністерства соціальної політики від 29.01.2024 р., Інформація щодо [PERSON] відсутня в ЄІБД ВПО. Крім того, згідно довідки Великоновосілківського ВП Волноваського ГУНП в Донецькій області № 6532 від 02.10.2020 р., [PERSON] , [INFO] , який мешкав [ADDRESS] , розшукується Великоновосілківським відділенням поліції Волноваського ГУНП, як безвісти зниклий (ОРС категорії «Р» №54-18 від 30.12.2014). Отже, третя особа [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за допомогою Веб оголошення на офіційному сайті «Судова влада» у відповідності до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідач та третя особа [PERSON] докази поважності причин неявки не надали, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивачів, зважаючи на те, що їх інтереси забезпечені участю їх представника [PERSON] у судовому засіданні, та за відсутності представника відповідача, третьої особи [PERSON] , відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи, які містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що вони проживають в с. Новоочеретуватом всі, він знав покійного [PERSON] , вони в цивільному шлюбі жили з [PERSON] , з 1997 р., разом, до народження дітей. Коли діти народились, [PERSON] з дітьми жили постійно у дідуся [PERSON] , бабусі і дідусь опікувались ними. Бабуся, [PERSON] , постійно до садка, школи проводжала. Батько їм не помагав, хоча визнавав їх своїми дітьми, але опікувалась бабуся [PERSON] з дідусем. Бабуся брала їх іноді з собою на роботу. Бабуся та дідусь [PERSON] визнавали їх за онуків. Він 43 роки живе в селі та все це бачив. [PERSON] помер [INFO] . Свідок [PERSON] суду показала, що знає [PERSON] та [PERSON] ,проживали в одному селі, а [PERSON] та [PERSON] по роботі знає. [PERSON] знає з дитинства, в одному селі. Тємєрєшєв [PERSON] проживав з народження зі своїми батьками, поки не помер. З ними брат проживав. З [PERSON] проживав з 1997 р. в с. Федорівка, були діти, [PERSON] та [PERSON] . Вона їх знаю, вони ходили в школу, в садок. З народження діти проживали з бабусею та дідусем Тємєрєшєвими, вони їх визнавали онуками, опікувалися. В садок, до школи водили. [PERSON] трохи опікувався та не опікувався, визнавав їх дітьми, звертався діточки мої, мої зайчики, називав по імені. Фактичні обставини, встановлені судом Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи [PERSON] , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали спадкової справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] , матеріали даного провадження, судом фактично встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] актовий запис №58. Після смерті померлої відкрилася спадщина - земельні ділянки розташовані на території Комарської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Щодо спадкової маси, яка залишилась після смерті [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно державного акту серії ЯБ № 470172, [PERSON] , є власником земельної ділянки кадастровий номер 1421282400:01:001:0190, яка розташована за межами населених пунктів Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області, площею 6,87 га. Як вбачається з інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно 361782713, власником земельної ділянки, кадастровий номер 1421282400:01:001:0191, яка розташована за межами населених пунктів Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області, площею 5,85 га, є [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Шлюбні відносини між ним та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Піля смерті чоловіка [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В, як єдина спадкоємиця за законом та заповітом. Факт заведення спадкової справи № 105/2020 та прийняття спадщини за законом підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.10.2020 року № 62080360. Згідно довідки Комарської сільської ради № 435 від 17.07.2020 р., [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті мешкав разом із [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суду надана копія заповіту, складеного померлим [PERSON] на ім`я [PERSON] 01.06.2017 року та зареєстрованого за №168, згідно якого земельну ділянку за Державним актом серії ЯБ № 470173, площею 5,85 га, він заповідає дружині, [PERSON] . Вказане свідчить про волю спадкодавця передати [PERSON] належну йому земельну ділянку у разі своєї смерті. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , у т.ч. земельну ділянку, кадастровий номер 1421282400:01:001:0191, яка розташована за межами населених пунктів Комарської сільської ради Волноваського району Донецької області, площею 5,85 га, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, за заповітом. Спадкоємцями [PERSON] першої черги є [PERSON] [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - син. Родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] підтверджуються відповіддю Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.01.2024 р., надану на ухвалу суду про витребування доказів. Докази на підтвердження родинних стосунків з відповідачем [PERSON] не надано. Даних щодо заяв [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , отримання ним свідоцтва про праву на спадщину, суду не надано. Згідно довідки Великоновосілківського ВП Волноваського ГУНП в Донецькій області № 6532 від 02.10.2020 р., виданої [PERSON] , її син, [PERSON] , [INFO] , який мешкав [ADDRESS] , дійсно розшукується Великоновосілківським відділенням поліції Волноваського ГУНП, як безвісти зниклий (ОРС категорії «Р» №54-18 від 30.12.2014). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки Комарської сільської ради № 13 від 18.01.2024 р., [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] , сама. Таким чином, онуки спадкодавця, [PERSON] , та діти [PERSON] , мають право на спадкування відповідно до положень ст.. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення), оскільки вони є спадкоємцями після померлого [PERSON] (спадкоємець першої черги), який не встиг прийняти спадщину після [PERSON] (спадкодавця). Вирішуючи питання про право спадкування позивачів на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , вирішуючи вимоги про встановлення факту родинних відносин між позивачами та [PERSON] , [PERSON] , досліджуючи надані суду докази, суд зазначає наступне. [INFO] народилась позивач [PERSON] , згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України 00033238910, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Після реєстрації шлюбу з [PERSON] 29.04.2017 р., прізвище позивача [PERSON] змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . [INFO] народилась позивач [PERSON] , згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України 00033213573, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Третя особа, [PERSON] та свідки [PERSON] , [PERSON] , у судовому засіданні підтвердили факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , щодо дітей, позивачів по даному провадженню - [PERSON] та [PERSON] , а в свою чергу, й той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною бабусею позивачів. З метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] 19.12.2023 р., заява № 237, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса [PERSON] , зазначивши, що спадщину після померлої вона прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Гукову О.В., яким було заведено спадкову справу 15.07.2021 р. № 102/2021. Позивач [PERSON] 19.12.2023 р. звернулась з аналогічною заявою до нотаріуса, яка зареєстрована під № 238, зазначивши також, зазначивши, що спадщину після померлої [PERSON] вона прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Гукову О.В., яким було заведено спадкову справу 15.07.2021 р. № 102/2021. Інформація про первинне заведення спадкової справи після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Гуковим О.В. ( [ADDRESS] ) саме 15.07.2021 р. за № 102/2021 підтверджується відповідними даними зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). І, хоча у даній довідці не зазначаються прізвища осіб, за заявами яких заведено спадкову справу, надані суду докази у своїй сукупності та логічному зв`язку, цілком відтворюючи хронологію подій, дають суду підстави вважати, що дану спадкову справу заведено саме за заявою позивачів, а отже, ними не пропущено строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , встановлений положеннями ст.. 1270 ЦК України. Разом із заявами позивачі надали нотаріусу оригінал державного акту на земельну ділянку, яка залишилася в матеріалах спадкової справи, що не спростовано у судовому засіданні. Судом перевірено коло спадкоємців померлої [PERSON] та померлого [PERSON] , інші спадкоємці не встановлені, виходячи з даних відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 30.01.2024 р., наданої на ухвалу суду про витребування доказів, а також матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Також, згідно Інформації Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17.01.2024 року, архів приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Гукова О.В. із зони активних бойових дій не був переміщений та знаходиться в смт Велика Новосілка. Документи до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались та не були вивезені з адреси розташування контори у зв`язку з веденням активних бойових дій на території Донецької області. Нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Гукова О.В. зупинена з 01.08.2022 відповідно до частини другої статті 291 Закону України «Про нотаріат» шляхом подання заяви до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Інформація про укладення договору заміщення з іншим нотаріусом від приватного нотаріуса Гукова О.В. до міжрегіонального управління не надходила. Враховуючи вищевикладене, доступ до спадкових справ, заведених приватним нотаріусом Гуковим О.В., наразі відсутній.. Отже, виконати вищезазначену ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області немає можливості. Вказане не може бути перешкодою для реалізації спадкових прав позивача. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Вирішуючи вимоги про встановлення факту батьківства, суд приймає до уваги наступні правові норми. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Частиною 1 ст. 52 Конституції України визначено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При розгляді справи суди повинні враховувати інтереси малолітньої дитини, права якої, за будь-яких обставин, мають бути захищені. Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 Сімейного Кодексу України (надалі - СК України) у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно зі ст.7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п.7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Щодо визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину. За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК. Відповідно до ч. ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст.126 ЗК України). Відповідно до ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребуває цю справу для подальшого провадження. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Висновки суду за результатами розгляду позову Дослідивши надані докази, беручи до уваги пояснення свідків та проаналізувавши їх у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що У судовому засіданні встановлено, що позивачі є дітьми [PERSON] , померлого [INFO] , та, в свою чергу онуками спадкодавця, [PERSON] , яка померла [INFO] . Враховуючи наведене, є їх спадкоємцями, та мають право а спадщину після смерті [PERSON] на праві представлення. Спадкодавець [PERSON] дійсно мала у власності за життя зазначені у позовній заяві земельні ділянки, але у зв`язку зі втратою правовстановлюючих документів на них, заведення спадкової справи нотаріусом, діяльність якого припинена та не вивезенням нотаріальних документів з місця заведення спадкової справи у зв`язку з активними бойовими діями, позивачі на мають законодавчої можливості оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку. Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення. Щодо судового збору Позивач не заявляє у позові вимог про стягнення з відповідача судового збору тому судовий збір з відповідача не стягується.

Outcome: approved