Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

06\~грудня 2023\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~з вимогою\~про розірвання\~шлюбу між\~сторонами,\~який зареєстровано\~19\~вересня 2014\~року у\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по місту\~Самбору реєстраційної\~служби Самбірського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Львівській області,\~відповідний актовий\~запис №225. Позивач вказала,\~що сторони\~мають одну\~спільну неповнолітню\~дитину \~сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Зазначила, що сімейне життя не склалося через розбіжність в характерах, різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння. Вказане привело до того, що сім`я розпалась, між сторонами припинено сумісне проживання та сторони не ведуть спільного господарства більше двох років. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам (а.с.1-2,22-23). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та вперше призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 14 березня 2024 року (а.с.15,20). Разом з тим, судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та в подальшому розгляд справи по суті було призначено на 15 травня 2024 року (а.с.28). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.29), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та просить суд провести розгляд справи без її участі на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.32). Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.30,31), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену в позовній та додатковій заяві, поданій нею до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва\~ про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про що 19 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис №225 (а.с.4,7,25). Від даного шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8,24). З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що спільне життя у сторін не склалося через розбіжність в характерах, різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, у зв`язку з чим сторони припинили сумісне проживання та більше двох років не ведуть спільного господарства. При цьому, позивач вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-2,5-6,22-23,32). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечував. Таким чином, на переконання суду, відповідач [PERSON] вищезазначені обставини у справі не оспорював, фактично їх визнав, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] прохала позов задовольнити, за змістом позову та додаткової заяви письмово заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с.1-2,22-23,25). Відповідач [PERSON] клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв. За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу між сторонами на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Разом з тим, позивач [PERSON] не зверталась до суду з письмовим клопотанням про відновлення їй дошлюбного прізвища. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved