Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення боргу, в якій просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 6728,86 гривень за кредитним договором № б/н від 29.03.2013, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 29.03.2013 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 1967,97 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,012% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи за «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] помер що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.01.2019. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де зазначена однакова адреса реєстрації [ADDRESS] . 11.04.2020 Позивачем була пред`явлена претензія кредитора до Полтавської державної нотаріальної контори, та 14.05.2020 отримана відповідь. 21.07.2020 до [PERSON] та [PERSON] позивач направив листи претензії, яким пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. Станом на дату смерті, заборгованість [PERSON] становить: 6728,86, яка складається з 1627,98 грн. заборгованість за кредитом, 5100,88 грн. заборгованість за комісії та пені.Відтак, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 22.06.2021 позовна заява була залишена без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків. Заявою від 30.06.2021 зазначені в ухвалі недоліки були усунуті. Ухвалою суду від 19.07.2021 у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 08.07.2022 від позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій представник позивача звернув позовні вимоги до [PERSON] (яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , який є спадкоємцем [PERSON] ) та просив стягнути з останньої заборгованість у розмірі 6728,86 гривень за кредитним договором № б/н від 29.03.2013, а також судовий збір. 26.12.2022 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона вказала, що вважає позов безпідставним, оскільки позивачем не надані докази, якими підтверджується факт видачі кредитних коштів та підстави і умови нарахування пені та комісії, крім того, відповідач не є спадкоємцем [PERSON] , оскільки жодним чином не приймала спадщину, а її неповнолітній син [PERSON] свідоцтва про спадщину не отримував і жодного майна не успадковував, що підтверджується листом приватного нотаріуса ПМНО Дробітько В.В. від 18.08.2021. Жодних листів від позивача та суду вона не отримувала, просила продовжити строк для подачі відзиву, застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до позовних вимог відповідно до ч.3 ст. 287 ЦПК України та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 27.03.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позичальник [PERSON] маючи невиконані кредитні зобов`язання за власним бажанням звернувся до банку з метою створення сприятливих умов для погашення заборгованості. Банк пішов назустріч та уклав з [PERSON] генеральну угоду про реструктуризацію та встановив новий строк погашення заборгованості та інші умови для її погашення. З моменту підписання цієї угоди пройшло 10 років та [PERSON] не звертався з запитами/претензіями щодо відсутності одного з кредитних договорів, невідповідності суми боргу, щодо списання коштів з його рахунків та решти заперечень, що свідчить про хибність тверджень відповідача та бажання уникнути відповідальності. Умовами договору, строк позовної давності було збільшено до 50 років, строк дії платіжної картки встановлено до серпня 2016 року, а позовну заяву було подано 17.06.2021, тобто до спливу строку позовної давності, отже відсутні підстави для застосування строків позовної давності. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 19.04.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, у якій остання вказала, що позивачем не були надані докази, якими підтверджується факт виникнення кредитних зобов`язань, зокрема справжність генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості викликає обґрунтовані сумніви в частини її підписання [PERSON] , відсутні докази ознайомлення позичальника та підписання ним Умов і правил надання продукту кредитних карт на що неодноразово звертав увагу Верховний суд у аналогічних спорах. Також, позивачем не здійснено детального і обґрунтованого розрахунку комісії та пені в розмірі 5100,88 грн, не вказано підстав їх нарахування, періоду, суми, тощо, з відповідними посиланнями на умови укладеного і дійсного договору чи положення Закону. Позивач помилково вказує на те, що строки позовної давності слід відраховувати з моменту закінчення строку дії платіжної картки, адже їх перебіг повинен рахуватися по кожному місячному платежу по якому настало право вимоги (25 число). Так, оскільки закінчився строк позовної давності по щомісячним платежам, то закінчився і строк позовної давності по пені та комісії. Просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог та відмовити в задоволенні позовної заяви. 15.05.2023 від представника позивача надійшов відзив на заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності у якій він зазначив, що факт укладення генеральної угоди та наявність невиконаних зобов`язань підтверджено належними доказами. Договір було укладено у письмовій формі, позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те що генеральна угода про реструктуризацію разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складає між ним та Банком Договір банківського обслуговування, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач зобов`язання за договором не виконав. Оскільки питання щодо підписання позичальником договору не відносяться до предмету заявленого позову наявність тверджень відповідача про те що підпис виконаний не ним, а іншою особою не мають правового значення по даній справі. Відповідачем не було оспорено дійсність договору, з огляду на це відсутні підстави для з`ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним у зв`язку із непідписанням договору, невідповідності даних у анкеті-заяві при вирішенні спору про стягнення заборгованості. Розмір заборгованості підтверджується випискою з банківського рахунку та розрахунок заборгованості, відповідачем розрахунок не спростований, контррозрахунок не здійснений. Крім того, позичальником активно використовувався кредитний рахунок, як вбачається із наданої виписки. З огляду на викладене просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26.07.2023 справу було передано до провадження судді Москаленко В.В. Ухвалою суду від 27.07.2023 зазначену справу було прийнято до провадження судді Москаленко В.В. Визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. 06.10.2023 від [PERSON] надійшла заява, у якій він зазначив що позовні вимоги до нього та його дружини [PERSON] вважає безпідставним і необґрунтованим, через те, що вони не є спадкоємцями їх сина [PERSON] оскільки подали до нотаріуса заяву про відмову від спадщини, позивачем не було надано доказів якими підтверджується факт виникнення кредитних зобов`язань, зокрема справжність генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості викликає обґрунтовані сумніви в частини її підписання [PERSON] , відсутні докази ознайомлення позичальника та підписання ним Умов і правил надання продукту кредитних карт на що неодноразово звертав увагу Верховний суд у аналогічних спорах. Також, позивачем не здійснено детального і обґрунтованого розрахунку комісії та мені в розмірі 5100,88 грн, не вказано підстав їх нарахування, періоду, суми, тощо, з відповідними посиланнями на умови укладеного і дійсного договору чи положення Закону. Позивач помилково вказує на те, що строк позовної давності слід відраховувати з моменту закінчення строку дії платіжної картки, адже їх перебіг повинен рахуватися по кожному місячному платежу по якому настало право вимоги (25 число). Так, оскільки закінчився строк позовної давності по щомісячним платежам, то закінчився і строк позовної давності по пені та комісії. Просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог та відмовити в задоволенні позовної заяви. 26.10.2023 від представника позивача надійшов відзив на заяву, у якій посилаючись на обставини викладені у попередніх заявах та відповідях у справі просив позов задовольнити в повному обсязі. 08.11.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення розмірі позовних вимог відповідно до якої, позивач остаточно просив стягнути з [PERSON] ( яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] ) на користь позивача заборгованість у розмірі 2442,03 грн (1627,98 грн заборгованість за тілом кредиту, 813,99 грн заборгованість з пені) за кредитним договором № б/н від 29.03.2013 та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 20.11.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач надала до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за її відсутністю. Заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності\~та\~взаємозв`язку,\~суд,

Outcome: approved