Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 17.04.2024 року адвокат Янцеловський М.Ф. звернувся до суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] з позовом до Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позову посилається на те, що з метою забезпечення позову за заявою [PERSON] на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2011 року у справі №2-722/2011 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Куценко О.М. від 07.02.2012 року накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] , що належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке їй належить. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2012 року житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на частну вказаного будинковолодіння; на іншу частину визнано право власності за [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його дочка [PERSON] . Під час оформлення спадкових прав стало відомо, що на вищевказане будинковолодіння постановою державного виконавця накладено арешт. Наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні прав власності на майно та реалізації законних прав та інтересів позивачів, зокрема унеможливлює оформлення правочинів щодо майна, а тому вважає, що їхнє право підлягає судовому захисту. А тому,\~просить суд звільнити будинковолодіння по [ADDRESS] , з-під арешту, накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 07.02.2012 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, адвокат Янцеловський М.Ф. подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивачів відсутність, у якій позов підтримав та просив його задовольнити. Позиція відповідача Представник відповідача Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Проте, представник за довіреністю [PERSON] подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі представника ВДВС, при ухвалені рішення поклався на розсуд суду. Вказав, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна обтяження зареєстроване на підставі постанови відділу ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 07.02.2012 року №31086684. Провести ідентифікацію виконавчих документів/сторін виконавчого провадження, на підставі яких було винесено постанову відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 07.02.2012 року, яка стала підставою реєстрації обтяження у реєстрі нерухомого майна неможливо, виконавче провадження №31086684 знищено, в зв`язку з чим припинити чинність вказаного обтяження у відділу немає законних підстав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.04.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 11 год. 30 хв. 21.05.2024 року. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано 29.05.2008 року, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.05.2008 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.06.2007 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2011 року, яка набрала законної сили 05.12.2011 року, у справі №2-722/2011 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю, проведення розподілу житлового будинку та встановлення поряку користування земельною ділянкою в забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] . Виконання даної ухвали доручено ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції. 07.02.2012 року на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Куценко О.М. у виконавчому провадженні №31086684 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, боржником у якому значиться [PERSON] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.05.2012 року, яке набрало законної сили 04.10.2012 року, у справі №2-722/2011 визнано житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями [ADDRESS] спільною власністю [PERSON] та [PERSON] ; визнано за [PERSON] право власності на частну вказаного будинковолодіння; на іншу частину визнано право власності за [PERSON] ; проведено розподіл в натурі житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та визначено порядок користування земельною ділянкою у відповідності із частками у праві власності між співвласниками [PERSON] та [PERSON] в будинковолодінні по [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №372559217 від 03.04.2024 року . З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2017 року слідує, що [PERSON] помер [INFO] в м. Шепетівка Хмельницької області. Спадкоємцем майна [PERSON] є його дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 23.10.2017 року державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Хмельницької області Камфорович О.А., зареєстрованим в реєстрі за №1714. Відповідно до повідомлень Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) №30249/04 від 26.04.2024 року та №35993/08 від 17.05.2024 року провести ідентифікацію виконавчих документів/сторін виконавчого провадження №31086684, під час якого винесено постанову відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 07.02.2012 року, яка стала підставою реєстрації обтяження у реєстрі нерухомого майна неможливо, виконавче провадження знищено. Застосовані норми права Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей\~15,\~16 Цивільного процесуального кодексу України\~розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. \~Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як випливає із змісту частини 5 ст. 59 цього Закону. Мотиви та висновки суду З`ясувавши думки представників сторін, викладені у письмових клопотаннях, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне. Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За змістом статей 316, 317, 321, 391 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.02.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Куценко О.М. на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2011 року про забезпечення позову у справі №2-722/2011 внесено обтяження майна боржника [PERSON] щодо арешту будинковолодіння [ADDRESS] . Рішенням Шепетівського\~міськрайонного суду\~Хмельницької області\~від 14.05.2012\~року,\~яке набрало\~законної сили\~04.10.2012\~року,\~будинковолодіння [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , по 1/2 частині за кожним. Заходи забезпечення позову не скасовані, провести ідентифікацію виконавчих документів/сторін виконавчого провадження №31086684, під час якого винесено постанову відділом ДВС Шепетівського міськрайонного управління юстиції від 07.02.2012 року, яка стала підставою реєстрації обтяження у реєстрі нерухомого майна неможливо, виконавче провадження знищено. [INFO] [PERSON] помер, єдиним спадкоємцем за законом майна померлого [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка через наявність арешту не може оформити спадкових прав на вищевказане майно, а позивач [PERSON] укласти правочин щодо належної їй частки у спірному майні. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Разом з цим відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів на спростування позову, наявності виконавчого провадження, де боржником є [PERSON] та її дочка [PERSON] . Наявність арешту, що накладено на будинковолодіння позивачів за відсутності невиконаних зобов`язань суттєво обмежує права останніх, як власників на розпорядження майном, а тому суд дійшов висновку, що їх право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту. Отже, позов підлягає до задоволення. Судові витрати покласти на позивачів.

Outcome: approved