Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів у якому просить: визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що померлий був його батьком. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно за заповітом. Позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та в подальшому отримав постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії так як пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст. 1272 ЦК України просить позов задовольнити. Київською міською радою подано відзив на позовну заяву подано до суду відзив, згідно якого наводить норми чинного законодавства щодо порядку подання заяви про прийняття спадщини за законодавством України та яким критеріям повинні відповідати причини, щоб такі були визнані судом поважними. Просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Відповідачем [PERSON] не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов. 24 листопада 2023 року ухвалою суду було залишено позовну заяву без руху, в подальшому недоліки було усунуто. 06 грудня 2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 15 лютого 2024 року ухвалою суду було залучено співвідповідача [PERSON] . 19 квітня 2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити. Київською міською радою у відзиві заявлено перед судом клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання належним чином, з урахуванням наведеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд встановив, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] За життя, 23 грудня 2015 померлий склав заповіт та заповів на користь позивача та на користь відповідача 2 в рівних частинах земельну ділянку, площею 0,0635га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ). Заповіт посвідчено державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Пилипчук О.І., зареєстровано в реєстрі за №1-1266, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія заповіту. 20 жовтня 2023 року позивач звернувся до державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Пєшкової О.П. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та 25 жовтня 2023 року отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії за № 2824/02-31, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що спадкоємцем був пропущений строк, встановлений для прийняття спадщини. Оскільки позивач у встановлений законодавством строк не звернувся після смерті свого батька із заявою про прийняття спадщини за заповітом, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо встановлення такого строку у судовому порядку, що регулюється ст. 1272 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 цього Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Тобто, подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція викладено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування». Повертаючись до матеріалів справи суд зазначає, що позивач як на поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини посилається на те, що не зміг подати заяву у встановлений законом строк у зв`язку з повномасштабним вторгненням військ російської федерації на територію України, а також подав докази, що займався волонтерською діяльність, за період з червня 2022 року по 01 березня 2023 року перебував 106 календарних дні у східному напрямку на лінії зіткнення з метою доставки гуманітарної допомоги та на постійній основі з 27.06.2022 здійснює доставку гуманітарної допомоги внутрішньо-переміщеним особам в межах Києва та Київської області, про що наявні докази у матеріалах справи, та на його думку свідоцтво про право на спадщину зможе отримати після закінчення воєнного стану. Приймаючи встановлені обставини справи та підстави пропуску строку на прийняття спадщини, суд прийшов переконання про визнання таких об`єктивними причинами, що пов`язані з непереборними, істотними труднощами для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений частиною першою статті 1270 ЦК України, а тому їх необхідно вважати поважними. Враховуючи наведені вище положення закону, дослідженні та оцінені як окремо, так і в сукупності докази, суд прийшов висновку, що причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини необхідно визнати поважними, такими що не залежали від волі позивача та унеможливлювали його подати вказану заяву з дотримання норм законодавства. Суд застосовує спеціальну норму права, передбачену частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, адже саме вона регулює спірні відносини, що склались між сторонами. Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту, адже позивач має право на прийняття спадщини за заповітом після смерті батька у власних інтересах; причини пропуску строку визнані судом поважними, а тому суд прийшов висновку про те, що необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , терміном на три місяці, з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved