Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 липня 2018 року між сторонами у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1115 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . У даному шлюбі в сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя втратило почуття взаємної поваги та любові, перестали вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Фактично сім`я припинила своє існування. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів. Позивачка заперечує надання терміну на примирення. Ухвалою судді від 10 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/7902/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених, строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 09 квітня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області, сторони 10 липня 2018 року зареєстрували шлюб про що складено відповідний актовий запис за № 1115. У шлюбі в сторін народилися: - син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 26 червня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області; - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 04 серпня 2022 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. При реєстрації шлюбу можна вибрати прізвище: дружина чоловіка, або чоловік дружини, тобто вони вільні у виборі прізвища, в тому числі і подвійного (ст. 35 Сімейного кодексу України). Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як в судовому засіданні, так і в органі реєстрації актів цивільного стану, що також передбачено ст. 113 Сімейного кодексу України. Відтак, суд вважає за можливе залишити позивачці шлюбне прізвище [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved