Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

ТОВ «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» звернулось в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що 22 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 43/П/41/2008-840, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 150876 доларів США строком до 18 січня 2036 року. Крім того, 22 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 43/П/41/2008, відповідно до якого в забезпечення основного зобов`язання відповідач передала в іпотеку ВАТ «КБ «Надра» належне їй на праві власності майно, а саме квартиру [ADDRESS] . 07 травня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», та ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій» був укладений договір № GL3N217046\-_ПВ216 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій» права вимоги до [PERSON] за кредитним договором та договором іпотеки. 22 квітня 2021 року в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій» звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору. Таким чином, з 22 квітня 2021 року власником квартири [ADDRESS] є ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій». Відповідно до Інформаційної довідки № 336091782 від 19 червня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 25 вересня 2014 року на зазначену квартиру накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 вересня 2014 року, виданої Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (виконавче провадження № [NUMBER]). З відповіді Солом`янського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 січня 2023 року вбачається, що з 01 лютого 2017 року виконавче провадження № [NUMBER] є завершеним та знищене за закінченням терміну зберігання. Просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з квартири [ADDRESS] , який накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 25 вересня 2014 року. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідачем відзив на позовну заяву на підставі ст. 178 ЦПК України до суду поданий не був. Третя особа пояснень щодо позову в порядку ст. 181 ЦПК України до суду не подавала. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 43/П/41/2008-840, відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 150876 доларів США строком до 18 січня 2036 року. Крім того, 22 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 43/П/41/2008, відповідно до якого в забезпечення основного зобов`язання відповідач передала в іпотеку ВАТ «КБ «Надра» належне їй на праві власності майно, а саме квартиру [ADDRESS] . 22 квітня 2021 року в рахунок виконання зобов`язання за кредитним договором ТОВ «ФК «Фонд гарантування інвестицій» звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору. Відповідно до Інформаційної довідки № 336091782 від 19 червня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 25 вересня 2014 року на зазначену квартиру накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25 вересня 2014 року, виданої Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (виконавче провадження № [NUMBER]). З відповіді Солом`янського районного ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 18 січня 2023 року вбачається, що з 01 лютого 2017 року виконавче провадження № [NUMBER] є завершеним та знищене за закінченням терміну зберігання. Позивач посилається на те, що він як власник має право реалізувати належне йому майно. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша ст. 575 ЦК України). Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Так, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього закону. Згідно з частинами 1, 2 ст. 40 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 5 цієї статті державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Аналогічні положення містяться і в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. У ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведе свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження його майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2684 гривні судового збору.

Outcome: approved