Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

У травні\~2023\~року виконувач\~обов`язків керівника\~Шепетівської окружної\~прокуратури в\~інтересах держави\~в особі:\~Державної екологічної\~інспекції у\~Хмельницькій області,\~Ізяславської міської\~ради Шепетівського\~району Хмельницької\~області звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом до\~ [PERSON] про стягнення шкоди в сумі 20935,79 грн., завданої ним навколишньому природному середовищу незаконної порубкою дерев. Позов обґрунтований тим, що відповідач 21.02.2022 року, без наявності відповідних дозвільних документів, здійснив незаконну рубку 18 дерев різних порід в смузі відводу автомобільної дороги Т-18-04 Корець-Славута-Антоніни поблизу с. Топори Шепетівського району Хмельницької області, чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу в сумі 20935,79 грн. В зв`язку із вказаними обставинами, постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області № 68/05 від 11.05.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 651 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який [PERSON] 16.05.2022 року добровільно сплатив. Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області проведено розрахунок шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев, відповідно до якого незаконними діями [PERSON] заподіяно збитки у розмірі 20935,79 грн. Позивач вказує, що відповідачу неодноразово направлялись листи (претензії) щодо відшкодування ним збитків, проте [PERSON] в добровільному порядку завдану ним шкоду навколишньому природному середовищу не відшкодував, що стало підставою звернення із відповідним позовом до суду. Ухвалою судді від 26.05.2023 року прийнято позовну заяву виконувача обов`язків керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. 21.06.2023 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на даний позов, у якому повністю заперечив проти заявлених вимог. Вказував, що згідно протоколу огляду від 13.04.2022 року, встановлено, що на узбіччі дороги Т-18-04 «Корець-Славута-Антоніни» по правій стороні від узбіччя дороги виявлені пеньки 18 дерев різних порід. Доказів, що вказані дерева були саме зрізані не надано. Також, вказує, що не згідний із встановленою вартістю зрубаних дерев та розміром заподіяної шкоди. Крім того, зазначає, що сума вказаних у позові збитків є для нього занадто великою та непосильною, так як він являється особою похилого віку, отримує мінімальну пенсію, має хронічні хвороби, а тому немає можливості понести такі витрати. В судовому засіданні 28.08.2023 року позивач, скориставшись своїм правом на подання заперечень, подав відповідь на відзив відповідача. Вважає, що висновки, викладені у відзиві, не відповідають чинному законодавству та обставинам справи. До позовної заяви прокурором надано ряд доказів, які в своїй сукупності вказують на факт здійснення [PERSON] незаконної порубки 18 дерев, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення № 008480 від 10.05.2022 року, підписаний відповідачем, а також постанова про накладення адміністративного стягнення № 68/05 від 11.05.2022 року, яка [PERSON] не оскаржувалась, набрала законної сили, штраф за якою сплачено останнім добровільно в повному обсязі. Ще раз наголошує, що направлені листи претензії [PERSON] було отримано, розмір завданих навколишньому середовищу збитків незаконною порубкою дерев був йому достовірно відомий. Разом з тим, упродовж тривалого часу шкода завдана навколишньому природному середовищу неправомірними діями [PERSON] в розмірі 20935,79 грн. ним не відшкодована. Ухвалою суду\~від 25.09.2023\~року задоволено\~клопотання представника\~відповідача -\~адвоката Кучерука\~Т.\~М.\~та призначено\~у справі\~судову інженерно-екологічну\~експертизу,\~проведення якої\~доручено експертам\~Львівського науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 30.11.2023 року провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням повідомлення судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Телюк У. М. про неможливість надання висновку інженерно-екологічної експертизи. Ухвалою суду\~від 12.01.2024\~року задоволено\~клопотання представника\~відповідача -\~адвоката Кучерука\~Т.\~М.\~та призначено\~у справі\~судову інженерно-екологічну\~експертизу,\~проведення якої\~доручено експертам\~Львівського науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 29.03.2024 року провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням повідомлення експерта про залишення ухвали суду про призначення експертизи без виконання по причині неспроможності відповідачем сплатити вартість експертизи. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду заяви по суті справи, ухвалою суду від 16.04.2024 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Прокурор Шудра Ю. В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] \~проти задоволення\~позову заперечив.\~Ще раз\~наголосив,\~що не згідний із встановленою вартістю зрубаних дерев та розміром заподіяної шкоди. Також, зазначає, що по факту вказаного правопорушення ним вже було сплачено штраф, а тому відсутні підстави для стягнення ще й матеріальних збитків за зрізані дерева, наявність яких не доведено належними доказами, оскільки зафіксований лише факт наявності пеньків 18 дерев різних порід. Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи питання щодо підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом, суд зважує на наступне. Приписи ст. 131-1 Конституції України, ст. 56 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Оскільки, Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області у відповідності до Положення про Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області, затвердженого наказом державної екологічної інспекції України від 02.02.2021 року №55, наділена правом на подання такого роду позовів, на звернення до прокурора про виявлені порушення із вимогою вжити заходів щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку, в листі від 27.03.2023 року за вих.№751/07 повідомила прокуратуру про неподання позову щодо усунення даних порушень у зв`язку з відсутністю коштів на оплату судового збору та не заперечує проти звернення з позовом органів прокуратури, станом на 19.05.2023 року (день надходження даного позову до суду) самостійно не реалізувало це своє процесуальне право, тому у відповідності до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України маються всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року в справі №912/2385/18 за схожих обставин. Також, Ізяславською міською радою Шепетівського району Хмельницької області листом № 954/03-14 від 20.04.2023 року, адресованим першому заступнику керівника Шепетівської окружної прокуратури, зазначено, що враховуючи відсутність документів, які містяться у справі про адміністративне правопорушення за ст. 651 КУпАП, та які можуть бути використані як докази у цивільному процесі, Ізяславська міська рада самостійно не пред`являтиме позов до суду про стягнення із [PERSON] 20935,79 грн. збитків, завданих навколишньому природньому середовищу незаконної порубкою дерев, та просить здійснити прокурором представництво в суді законних інтересів держави по зазначеному факту. Таким чином, Ізяславська міська рада Шепетівського району Хмельницької області та Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області ніяких дій щодо захисту порушених прав не вчинили, позов про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу не подали, що порушує інтереси держави та є підставою для звернення прокурора з позовом до суду. Згідно з вимогами ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до вимог п. «д» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до абз. 3 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004 року № 17 у справах про злочини, відповідальність за які передбачена ст. 246 КК, шкода визнається істотною, коли: були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості; погіршилися породний склад, якість, захисні, водоохоронні й інші екологічні властивості лісу; виникли труднощі у відтворенні заліснення в певній місцевості; знизилась якість атмосферного повітря; змінились ландшафт місцевості, русло річки; сталась ерозія ґрунту; тощо. Якщо внаслідок незаконної порубки дерев, чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав несе відповідальність за ст.ст. 64-67 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Судом встановлено, що слідчим відділом Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022244000000184, відомості про яке внесено 21.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за фактом незаконної порубки лісу. Досудовим розслідуванням\~встановлено,\~що 21.02.2022\~року о\~14\~год.\~45\~хв.\~на узбіччі\~автомобільного шляху «Т-18-04 Корець-Славута-Антоніни» за межами с. Топори, Ізяславської ТГ, Шепетівськог району, на відстані 50-800 м у напрямку м. Ізяслав, [PERSON] , [INFO] , без наявності відповідних дозвільних документів, здійснив незаконну рубку 18 дерев різних порід, чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу. 26.04.2022 року слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, згідно якої закрито кримінальне провадження № 12022244000000184, відомості про яке внесено 21.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 10.05.2022 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Цапар Т. А. стосовно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 008480 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 651 КУпАП, який власноручно підписано правопорушником. Встановлено, що 21.02.2022 року, без наявності відповідних дозвільних документів, [PERSON] здійснив незаконну рубку 18 дерев різних порід в смузі відводу автомобільної дороги Т-18-04 Корець-Славута-Антоніни поблизу с. Топори Шепетівського району Хмельницької області, чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу. Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Цапар Т. А. № 68/05 від 11.05.2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 651 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу. Вказану постанову [PERSON] не оскаржував, що й він підтвердив у судовому засіданні. Таким чином, постанова набрала законної сили 21.05.2022 року. Крім того, на виконання вказаної постанови [PERSON] в добровільному порядку повністю сплатив всю суму штрафу, що підтверджується платіжною квитанцією №0.0.2546194065.1 від 16.05.2022 року. Розрахунок розміру шкоди, завданої діями [PERSON] , проведений згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 року. Загальна сума збитків становить 20935,79 грн., що підтверджується даними розрахунку. В листі (претензії) №1478/0.11 від 30.05.2022 року Державною екологічної інспекцією у Хмельницькій області [PERSON] зазначено про необхідність відшкодування в добровільному порядку збитків, заподіяних державі, шляхом перерахування в сумі 20935,79 грн. на відповідні реквізити. У випадку не виконання [PERSON] добровільного відшкодування шкоди, буде звертатися до суду з вимогою про примусове стягнення завданої шкоди. У зв`язку з несплатою в добровільному порядку завданої шкоди, Державною екологічної інспекцією у Хмельницькій області [PERSON] повторно направлено лист (претензію) №299/07 від 09.02.2023 року про необхідність відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу порубкою дерев у розмірі 20935,79 грн. Вказані претензії отримані [PERSON] , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Доказів про відшкодування шкоди на момент розгляду справи матеріали справи не містять. Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Винуватість [PERSON] у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, встановлена постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області Цапар Т. А. № 68/05 від 11.05.2022 року, тому відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Разом з тим, суд також критично ставиться і до показів [PERSON] щодо його незгоди із встановленою вартістю зрубаних дерев та розміром заподіяної шкоди. Так, незважаючи на заявлене ним клопотання про призначення судової інженерно екологічної експертизи, відповідач так і не оплатив витрати на її проведення, що унеможливило виконання даної експертизи та спростувати факт вчиненого ним правопорушення, а також встановлений розмір заподіяної шкоди. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (ч. 3 ст. 1 ЛК України). Відповідно до ст. 65 ЛК України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання. Згідно вимог ст. 69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Порушення лісового законодавства відповідно до ст. 105 ЛК України тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України). Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Суд вважає, що позивачем доведено наявність шкоди у вигляді незаконної порубки дерев, доведено протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача. Суд бере до уваги і вимоги п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 БК України, згідно з якими джерелом формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Зазначена норма означає, що завдані природним ресурсам збитки сплачуються на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, з якого місцевим органом Державної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні. Главою IV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 року № 43, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди. За встановлених судом обставин, враховуючи доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 651 КУпАП, та враховуючи добровільну сплату [PERSON] штрафу на виконання вказаної постанови, позовна вимога про відшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної внаслідок негативного впливу на навколишнє середовище в розмірі 20935,79 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов задоволено у повному обсязі,

Outcome: approved