Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яку в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні позивача з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановити [PERSON] порядок спілкування з дітьми - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та участі у їх вихованні, за наступним графіком: з 10\~год.\~00\~хв.\~кожної першої\~та третьої\~суботи кожного\~місяця до\~18\~год.\~00\~хв.\~кожної першої\~та третьої\~неділі кожного\~місяця,\~без присутності\~матері дітей,\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~чи знаходження\~батька та\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; з 10\~год.\~00\~хв.\~до 20\~год.\~00\~хв.\~кожної другої\~та четвертої\~неділі кожного\~місяця без\~присутності матері\~дітей з\~можливістю відвідування\~батьком із\~дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно взимку\~у період\~канікул з 10 год. 00 хв. 05 січня кожного року по 20 год. 00 хв. 15 січня кожного року без присутності\~матері дітей,\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~чи знаходження\~батька та\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно влітку у період канікул протягом чотирнадцяти днів в будь-який період з 01 липня до 31 липня кожного року, без присутності\~матері дітей,\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~батька чи\~знаходження батька\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно навесні\~у період\~канікул,\~строком не\~менше 4\~днів без\~присутності матері\~дітей,\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~батька чи\~знаходження батька\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно восени\~у період\~канікул,\~строком не\~менше 4\~днів без\~присутності матері\~дітей,\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~батька чи\~знаходження батька\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно у\~дні народження\~батька 18\~квітня з\~10\~год.\~00\~хв.\~до 20\~год.\~00\~хв.\~наступного дня\~(19\~квітня)\~без присутності\~матері дітей,\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~батька чи\~знаходження батька\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно у\~непарний рік\~у дні\~народження дітей\~(з\~усіма разом\~або з\~кожним окремо)\~з 10\~год.\~00\~хв.\~дня,\~що передує\~дням народження\~до 20\~год.\~00\~хв.\~наступного дня\~після дня\~народження дітей\~без присутності\~матері дітей,\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~батька чи\~знаходження батька\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно у\~непарний рік\~в перший\~день Пасхальних\~вихідних без\~присутності матері,\~з 16\~год.\~00\~хв.\~першого дня\~Пасхальних вихідних\~до 20\~год.\~00\~хв.\~останнього дня\~Пасхальних вихідних\~з ночівлею\~дітей за\~місцем проживання\~батька чи\~знаходження батька\~з можливістю\~відвідування батьком\~із дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; щорічно у\~непарний Новий\~рік без\~присутності матері,\~з 12\~год.\~00\~хв.\~30\~грудня до\~20\~год.\~00\~хв.\~05\~січня з\~ночівлею дітей\~за місцем\~проживання батька\~чи знаходження\~батька з\~можливістю відвідування\~батьком із\~дітьми будь-яких\~місць громадського\~відпочинку,\~оздоровлення,\~курортів,\~гуртків, місць проживання батька, тощо, у тому числі за межами населеного пункту фактичного проживання дітей; у разі хвороби дітей забезпечити побачення батька з дітьми у присутності матері за місцем проживання чи знаходження дітей без обмеження батьку часу відвідування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18 вересня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ,та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2020 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] , з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх доходів щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. Зазначає,що після розірвання шлюбу протягом тривалого часу сторони не можуть досягти домовленості щодо способу участі позивача у виховані дітей,а саме періодичності та місць побачень. Позивач вказує, що має постійне місце проживання та роботи, сплачує аліменти на утримання дітей, заборгованості зі сплати аліментів не має, не вживає алкогольні напої та наркотичні засоби, не має психічних розладів. Відтак, має гарантоване законом, рівне з матір`ю дітей, право на спілкування з дітьми та право на їх виховання. Аргументи учасників справи. 08 квітня 2021 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому виклала свої заперечення проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначила,що позивачем не надано доказів на підтвердження фактів порушення його прав,за захистом яких останній звернувся до суду,та необхідності встановлення графіку спілкування з дітьми, позивач не довів,що його позиція відповідає принципу найкращих інтересів дітей. Відповідач жодним чином не перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми. Дійсно є певні труднощі в спілкуванні сторін по справі, проте це не стосується дітей,а пов`язано з питанням поділу майна подружжя. В добровільному порядку позивач не звертався для вирішення питання щодо участі у вихованні дітей, а всі спроби відповідача урегулювати це питання ігноруються позивачем. Крім того, відповідач вважає,що зазначений позов є передчасним та таким,що не відповідає вимогам ст. 159 Сімейного кодексу України, згідно яких особа може звернутися до суду у випадку,якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків,хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення таких перешкод. Позивач не звертався до органів опіки та піклування перед зверненням до суду,а відтак порушив процедуру, визначену ст. 159 Сімейного кодексу України. Окрім наведеного, відповідач зазначила,що діти проявляють страх перед позивачем та розповідають про прояви агресії та злості з його боку. 20 квітня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив,що виходячи з аналізу положень ст. 19 Сімейного кодексу України звернення до органу опіки та піклування за захистом своїх сімейних прав є правом такої особи, а не обов`язком. Відтак доводи відповідача у цій частині не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не відповідають національній судовій практиці. Також у поданій позовній заяві позивачем в повному обсязі,доступно обґрунтовано у чому проявляється порушення його прав щодо виховання дітей, а тому доводи відповідача у цій частині не відповідають дійсності. Крім того, з огляду на встановлену сімейним законодавством рівність прав батька та матері на участь у вихованні дітей, враховуючи інтереси дітей щодо збереження відносин з батьком та підтримання з ним спілкування, яке є необхідним для їхнього здорового психологічно-емоційного розвитку, а також враховуючи благополучне становище позивача, яке сприятиме забезпеченню належного розвитку дітей, та те, що обмеження прав позивача щодо участі у вихованні та/або спілкуванні з дітьми не встановлено ні законом, ні рішенням суду,доводи відповідача щодо неврахування позивачем інтересів дітей при поданні заяви є такими, що не відповідають дійсності. Окрім того,позивач звернув увагу на тезу відповідача про те,що діти проявляють страх і розповідають про прояви агресії та злості з боку позивача, яка не відповідає дійсності та є наклепом на позивача з метою введення суду в оману щодо особистості позивача та його впливу на дітей Про невідповідність цієї тези реальним обставинам спілкування позивача з дітьми свідчить те,що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження викладеної у відзиві тези. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2021 року, постановлену без видалення судді до нарадчої кімнати, вирішено питання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Харківського районного суду Харківської області та визначено територіальну підсудність справ цього суду Полтавському районному суду Полтавської області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 березня 2023 року справу передано до Харківського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю. \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2023 року, справу передано в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення\~способів участі\~у вихованні\~та спілкуванні\~з неповнолітніми\~дітьмиприйнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи\~Департаменту служб\~у справах\~дітей Харківської\~міської ради у судове засідання не з`явився, суду надана заява за підписом директору Департаменту служби у справах дітей Малько О.П. про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1821. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину\~ [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23 квітня 2010 року) та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 січня 2015 року ). Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2020 року шлюб між сторонами розірваний. Визначено місце проживання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти для утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2020 року до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з відповідачем, що не заперечується сторонами по справі. Судом встановлено,\~що між\~сторонами склалися\~стосунки,\~які позбавляють\~можливості позивача\~регулярно спілкуватися\~з дітьми.\~Самостійно і\~добровільно батьки\~не можуть\~визначитись зі\~спільною участю\~у вихованні\~дітей,\~в зв`язку\~з чим\~порушено питання\~про участь\~у вихованні\~дітей,\~які мешкають\~окремо від\~батька. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо визначення порядку участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , від 22 лютого 2022 року №126 Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає доцільним встановити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей, визначивши час: перший та третій тиждень кожного місяця з суботи 10.00 години до неділі 18.00 години; щороку влітку 14 днів в період з 01 липня по 30 липня для відпочинку та оздоровлення; щороку взимку друга полонина зимових канікул для спільного відпочинку та оздоровлення; можливість відвідування дітей у дні народження та під час їх хвороби; у разі неможливості позивача особисто побачитись з дітьми, право спілкування за допомогою засобів відео та аудіо зв`язку. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Однією із засад регулювання сімейних відносин відповідно до ст. 7 СК України є забезпечення дитини можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, в тому числі і забезпеченням їй сімейного виховання. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Положеннями ст.159 цього Кодексу передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства. За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до статті 153СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Суд зазначає, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їхніх найкращих інтересів мусить мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їхнього характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. Позивач у своєму позові вказав, що відповідач чинить йому перешкоди в його участі у вихованні і вільному спілкуванні з дітьми, хоча він бажає приймати участь у вихованні та житті своїх дітей, маючи все необхідне задля цього. Відповідач, в свою чергу, заперечувала проти обставин, зазначених позивачем, і зі свого боку стверджувала, що діти не сприймають позивача в позитивному напрямку. Відтак, матеріали справи свідчать про наявний спір між сторонами та різне бачення у сторін питання участі позивача у спілкуванні та вихованні дітей. Судом не встановлено обставин та фактів, які б негативно характеризували позивача як людину та як батька. Відсутні будь - які підстави вважати, що батько має негативний вплив на дітей чи його поведінка та спосіб життя, за умови спілкування з дітьми, призведуть до негармонійного розвитку останніх. Суперечки між батьками через особисті відносини не повинні впливати на реалізацію батьківський прав та порушувати інтереси дітей. Відтак, зважаючи на наведені вище норми закону та обставини справи суд вважає доцільним надати позивачу можливість спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні шляхом скорегованого способу участі у вихованні дітей. Суд, приймаючи таке рішення, враховує вимоги ст.141 СК України, ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до яких батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, вік дітей, режим дня, щоденні інтереси дітей, необхідність забезпечення звичного ритму їх життя, дані, що характеризують батька, а також наявний у матеріалах справи висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні позивача з дітьми, і вважає можливим визначити такий спосіб участі позивача у вихованні дітей, який запропонований Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради у висновку №126 від 22 лютого 2022 року, а саме: -перший та третій тиждень кожного місяця з суботи 10.00 години до неділі 18.00 години; -щороку влітку 14 днів в період з 01 липня по 30 липня для відпочинку та оздоровлення; -щороку взимку друга полонина зимових канікул для спільного відпочинку та оздоровлення; -можливість відвідування дітей у дні народження та під час їх хвороби; -у разі неможливості позивача особисто побачитись з дітьми, право спілкування за допомогою засобів відео та аудіо зв`язку. Визначений спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми є достатнім для відновлення його порушеного права і відповідає інтересам дітей, їх віку, стану здоров`я. Цей порядок забезпечує можливість батька повноцінно брати участь у вихованні дітей. Що стосується консультативного висновку психолога [PERSON] від 05 травня 2021 року,згідно якого з огляду на складні емоційні стосунки з батьком рекомендовано зустрічі неповнолітньої [PERSON] у присутності матері, то суд зазначає наступне. З моменту складання висновку минуло три роки,даних, що висновок психологу є актуальним на сьогодні немає. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , досягла 14-річного віку,тобто її розумовий та емоційний розвиток надає їй можливість самостійно вирішувати деякі питання свого життя. Рівень розумового та емоційного розвитку дитини не вимагає присутності матері, оскільки в цьому віці дитина не потребує такої тісної опіки матері як в 11 років. Будь-яких висновків,що станом на сьогодні є необхідність спілкування батька з дитиною в присутності матері і що дитина не в змозі буде налагодити стосунки з батьком без участі матері, матеріали справи не містять, в тому числі таких застережень не містить висновок органу опіки та піклування. Відтак,підстав для зустрічей батька з дитиною в присутності матері немає. Враховуючи викладене та виходячи з меж розумного балансу дотримання інтересів обох сторін і, перш за все, інтересів дітей, з необхідності дотримання рівності прав батьків у вихованні та спілкуванні із своїми дітьми, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, визначивши такий спосіб участі позивача у вихованні дітей, який запропонований Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради у висновку №126 від 22 лютого 2022 року. Щодо судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial