Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 11.12.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 455000,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 19.12.2023 року позовну заяву залишено без руху. 12.01.2024 року відповідно до поштового повідомлення позивач отримала копію ухвали про залишення позову без руху та 17.01.2024 року [PERSON] в приміщенні суду виправила вказані недоліки. Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 16, 509, 524, 526, 527, 599, 625, 627, 1046-1048, 1050 ЦК України. Ухвалою суду від 19.01.2024 року провадження по справі відкрито. Ухвалою суду від 07.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи за її відсутності. 07.05.2024 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначає, що визнає позов у повному обсязі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 04.02.2021 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений усний договір позики, на виконання якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 455000,00 грн. На підтвердження цього [PERSON] була надана розписка від 04.02.2021 року. У встановлений договором позики термін - 04.07.2022 року [PERSON] гроші не повернула. По теперішній час відповідач також грошей не повернула, чим ухилилася від виконання свого зобов`язання. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву на позов не скористалася, напроти в підготовчому судовому засіданні повідомила, що борг визнає, але в рахунок боргу будь-яку суму коштів станом на цей час позивачу не повернула. В подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністі, в якій також зазначила про визнання позовних вимог. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ Відповідно до умов усного договору позики від 04.02.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , Позикодавець [PERSON] передає Позичальниці [PERSON] позику в сумі 455000,00 грн, а Позичальниця зобов`язується повернути отриману суму в строки до 04.07.2022 року, про що складено Розписку від 04.02.2021 року /а.с.9/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до ст. 1046 ЦК України\~ за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом встановлено, що 04.02.2021 року між [PERSON] \~та [PERSON] ,був укладений усний договір позики. На підтвердження факту отримання грошових коштів [PERSON] склала відповідну розписку, однак до теперішнього часу умови договору щодо повернення грошових коштів відповідачем не виконані. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved