Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, вказавши, що із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 16.10.2010 року шлюб між ними було розірвано. З 2011 року по 2013 рік мали із відповідачем стосунки притаманні подружжю. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.09.2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 500 грн., починаючи з 13 травня 2016 року до їх повноліття, тобто до [INFO] та 04 липня 2031 року відповідно. Донька [PERSON] , [INFO] на даний час є повнолітньою. Позивач зазначила, що такий розмір аліментів судом було визначено з урахуванням того, що на час розгляду справи відповідач офіційно не працював, мав мінливий, нерегулярний дохід. Однак, на даний час матеріальне становище відповідача змінилося, відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід. З часу присудження аліментів які були визначені рішенням суду на дитину через значні інфляційні процеси в країні значно підвищилася вартість життя. У зв`язку із чим, вважає, що визначений у рішенні суду розмір аліментів на утримання доньки не може забезпечити належний рівень її матеріального утримання, оскільки є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного позивач звернулася до суду та просила змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07.09.2016 року у твердій грошовій сумі 2500, грн. та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.10.2023 року по справі було відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про місце, день та час слухання справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи. Заява про розгляд справи у його відсутність до суду не надходила. Не скористався своїми правами, не надав до суду відзив проти позову та докази по справі, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням, особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути щомісячно на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 2 500 грн., починаючи з 13 травня 2016 року до їх повноліття, тобто до [INFO] та 04 липня 2031 року відповідно. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] на даний час є повнолітньою та позивачем порушується питання в частині зміни способу стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб спільної дитини сторін. Як слідує з положень ч. 3 ст. 181 СК України, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми та стягнення їх у частці від доходу. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності, а тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. за розгляд позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів, від сплати судового збору за яку позивач звільнена на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved