Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Представник АТ «Криворізька теплоцентраль» 21.01.2023 року звернулась до суду з позовними вимогами, які в подальшому були збільшені про стягнення з [PERSON] основної суми боргу за спожиту теплову енергію на підставі Типового договору №4118/жб у розмірі 651\~203,67 грн, 3% річних у розмірі 10\~153,65 грн, компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 61\~816,34 грн, пеню в розмірі 12\~351,50 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 102,17 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 11\~032,87 грн. В обґрунтування позову зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу об`єктів теплопостачання від КП «Криворіжтепломережа» до ДП «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 виконацем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку [ADDRESS] є АТ «Криворізька теплоцентраль». Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (витяг додається до позовної заяви) вбачається, що власниками нежитлового приміщення 66 за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Позивач на виконання своїх зобов`язань здійснив постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню та здійснив постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] у період з 01.11.2021 по 31.03.2023. У зв`язку з неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань у неї виникла заборгованість в розмірі 651\~203,67 грн, 3% річних у розмірі 10\~153,65 грн, компенсацію за інфляційні втрати у розмірі 61\~816,34 грн, пеню в розмірі 12\~351,50 грн, плату за абонентське обслуговування в розмірі 102,17 грн. В добровільному порядку заборгованість не погашає, тому представник позивача, діючи в інтересах АТ «Криворізька теплоцентраль», вимушена звернутися до суду. Ухвалою від 08.06.2023 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 25.10.2023 року витребувано від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциної Н.В.: копію договору купівлі-продажу від 29.11.1999, реєстр за №1-5026, на підставі якого [PERSON] зареєструвала право власності на нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, а саме відповідача [PERSON] в порядку ч.11 ст. 128\~ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, відзиву не подано. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, у тому числі відповідача, згідно із ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, неподання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач\~\~ [PERSON] відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, договору купівлі-продажу нежилого приміщення, є власником нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] (а.с.140). Приміщення за вказаною адресою перебуває на обслуговуванні у АТ «Криворізька теплоцентраль». Законом України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією № 1198, визначено, що споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Згідно положень п. 40 Правил користування тепловою енергією № 1198, споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних правил. Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією № 1198 встановлено: «Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону». Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. За правилами ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послуги, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор вправі вимагати виконання його обов`язку. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином, згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Положеннями ст.610 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~актів передачі-прийняття\~теплової енергії\~(надання\~послуг):\~№15018\~від 28.02.2022\~відповідачу \~у лютому\~2022\~поставлено 11,03\~Гкал теплової\~енергії на\~суму 25\~655,21\~грн;\~№11052\~від 31.03.2022\~відповідачу \~у березні\~2022\~поставлено 47,03\~Гкал теплової\~енергії на\~суму 325\~198,90\~грн та\~надано послугу\~з абонентського\~ обслуговування\~на суму\~7,27\~грн;\~№15018\~від 30.04.2022\~відповідачу \~у квітні\~2022\~здійснено коригування\~нарахувань за\~березень 2022,\~кількість Гкал\~зменшено на\~1,53\~гкал,\~а загальну\~суму (без\~ПДВ)\~зменшено на\~ 8816,26\~грн; №13122\~від 31.03.2022\~відповідачу \~у листопаді\~2021\~поставлено 0,92\~Гкал теплової\~енергії на\~суму 6755,90\~грн; №13123 від 31.03.2022 відповідачу у грудні 2021 поставлено 1,74 Гкал теплової енергії на суму 10562 грн. Таким чином, у період з 11.2021 по 03.2022 відповідачем було спожито теплову енергію у розмірі 59,19 Гкал на загальну суму 357\~592,51 грн. Згідно з рішенням виконкому Криворізької міської ради №760 від 28.09.2022 «Про початок опалювального сезону 2022/2023 років» та №338 від 22.03.2023 «Про закінчення опалювального сезону 2022/2023», опалювальний сезон 2022/2023 було вчасно розпочато та завершено. Факт подачі теплової енергії у період з 11.2022 по 03.2023 підтверджується актом подачі теплоносія №122 від 02.11.2022 за адресою: [ADDRESS] , а також актом про припинення подачі теплоносія №140 від 28.03.203 за вказаною адресою. Відповідно до актів передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг): №26602 від 30.11.2022 відповідачу у листопаді 2022 поставлено 8,03 Гкал теплової енергії на суму 42916,65 грн та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн; №31642 від 31.12.2022 відповідачу у грудні 2022 поставлено 17,48 Гкал теплової енергії на суму 93417,66 грн та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн; №1288 від 31.01.2023 відповідачу у січні 2023 поставлено 12,49 Гкал теплової енергії на суму 66479,80 грн та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн; №4972 від 28,02.2023 відповідачу у лютому 2023 поставлено 11,55 Гкал теплової енергії на суму 61726,20 грн та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн; №10456 від 31.03.2023 відповідачу у березні 2023 поставлено 5,37 Гкал теплової енергії на суму 28698,67 грн та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 8,00 грн; Вказані вище акти були направлені відповідачу. Окрім того, на виконання п. 33 Типового договору відповідачу було направлено рахунки на оплату спожитої теплової енергії. Таким чином, станом на момент надання заяви про збільшення позовних вимог заборгованість відповідача за послугу з постачання теплової енергії за період 01.11.2021 по 31.03.2023 становить 651\~203,67 грн, за послугу з абонентського обслуговування за період з 01.03.2022 по 31.03.2023 102,17 грн. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки, неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. За порушення строків оплати за поставлену теплову енергію відповідачу нараховано: компенсація за інфляційні витрати 61 816,34 грн, 3% річних 10153,65 грн, пеню 12351,50 грн., що відповідачем не оспорювалося. За таких підстав збільшені позовні вимоги АТ «Криворізька теплоцентраль» до відповідача підлягають задоволенню. За\~ст. 141 ЦПК\~суд стягує з відповідача витрати позивача з оплати судового збору в розмірі 11032,87 грн. на користь АТ «Криворізька теплоцентраль».

Outcome: approved