Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Садгірського районного суду м. Чернівці із даною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 21.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 198 та залишити проживати дитину [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 21.06.2014 року. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Відсутність взаєморозуміння, різні погляд на сімейні відносини призвело до розпаду сім`ї. На даний час шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Зазначає, що спір про визначення місця проживання дитини відсутній та після фактичного розірвання відносин з відповідачем, дитина проживає з матір`ю. Ухвалою від 22.04.2024 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Повідомлялась належним чином. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 21.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 198\~ (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2014). У даному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 23.05.2015 р.), яка проживає разом з матір`ю. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, оскільки спільнім подружнім життям вони не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища від позивачки не надійшло. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,\~ слід розірвати. Вирішуючи позов в частині залишення неповнолітньої дитини проживати з матір`ю, суд констатує наступне. Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як вбачається з позовної заяви, сторони досягли згоди щодо визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , 2015 року народження з матір`ю, відтак спору між ними в цій частині немає. Доказів протилежного суду не надано. Зважаючи на відсутність спору щодо залишення дитини проживати з матір`ю, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у сумі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved