Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 07.07.2018 між сторонами було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , подружнє життя не склалось через те, що вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть, шлюбних та сімейних відносин не підтримують з березня 2023 року. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Крім того, витребувано у позивача [PERSON] оригінал свідоцтва про шлюб. Ухвалою суду від 08 травня 2024 року визнано обов`язковою явку позивача [PERSON] в судове засідання з розгляду справи для надання суду для огляду оригіналу свідоцтва про шлюб. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала та просив задовольнити. Крім того, суду надано оригінал свідоцтва про шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи за їївідсутністю, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно положень ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2018 року Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 31 (серія [NUMBER] ). Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до положень ст.\~105,\~110,\~112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з урахуванням викладених обставин, дійшов до переконання про доведеність вимог позивача про припинення шлюбно - сімейних відносин подружжя, відсутність в них бажання на примирення, їх окреме проживання, а тому збереження шлюбу неможливе, не відповідає внутрішній волі обох з подружжя, суперечитиме їх інтересам, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~\~\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного,\~ст.51 Конституції України, ст.5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.\~105,\~110,\~112, СК України, та

Outcome: approved