Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

В вересні 2023р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 25 квітня 1999р. між сторонами було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що було зроблено актовий запис № 407. В шлюбі у сторін, народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісності характерів. Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24 листопада 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов та клопотання сторони відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позов, відповідачка заперечувала поти задоволення позову, зазначаючи, що вимушена була виїхати за межі України, внаслідок військової агресії рф, а також у зв`язку з лікуванням її батька за кордоном. На теперішній час, відповідачка вважає, що між сторонами не втрачені почуття любові та поваги, і збереження їхнього шлюбу є можливим. При цьому відповідачка звертала увагу, що між сторонами існують певні права та обов`язки, оскільки позивач проживає в квартирі, яка належить відповідачці. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2024р. заява сторони відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишена без задоволення та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14 лютого 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача наголошувала, що зберегти шлюб можливо, шляхом надання строку для примирення, оскільки суперечки, які виникли між сторонами носять тимчасовий характер. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023р. зупинено провадження по справі, на підставі п. 4) ч. 1 ст. 251 ЦПК України, та надано сторонам строк для примирення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023р. поновлено зупинене провадження. 05 лютого 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача підтримала заявлені позовні вимоги і заперечила, проти доводів та аргументів сторони відповідача, наведені у відзиві на позов. 08 березня 2024р. на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, які за змістом є аналогічними відзиву на позов. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2024р., на підставі положень ст. 111 СК України, за клопотанням сторони відповідача, яка проти позову заперечувала сторонам надано строк для примирення та зупинено провадження по справі на підставі п. 4) ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2024р. поновлено зупинене провадження по справі. В судовому засіданні позивач та його представник, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав наведених у позові. Позивач звертав увагу суду, що примирення між сторонами не відбулося, а після постановлення судом ухвали про надання строку для примирення між сторонами була відсутнє взагалі спілкування. На теперішній час, старший син сторін є повнолітнім і проживає окремо в Україні. Молодша неповнолітня донька сторін, проживає разом з позивачем в Україні, відповідачка проживає за кордоном. Збереження шлюбу, на думку сторони позивача не можливе, враховуючи те, що сторони тривалий час проживають окремо. Представник відповідача, проти позову заперечив, з підстав, наведених у відзиві на позову, запереченнях на відповідь на відзив Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1999р. В шлюбі у сторін, народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача, так і на відповідачку. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, примирення між сторонами не відбулося, проте судом сторонам було надано строк для примирення, в установленому законом порядку. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу, прізвище сторін незмінні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,6 грн.

Outcome: approved