Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Борзнянська міська рада, як орган опіки та піклування, звернулась до суду з даним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця від дня пред`явлення позову. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю вказаних дітей, відомості про батька яких згідно з ч.1 ст.135 СК України записані зі слів матері. [PERSON] проживає зі співмешканцем і її сім`я з 18.04.2023р. перебуває на обліку як така, що потрапила в складні життєві обставини; умови проживання відповідачки не відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Крім того, дана родина періодично перебувала на обліку та під соціальним супроводом у Центрі надання соціальних послуг з квітня по липень 2014 року, з березня по жовтень 2016 року з кодом проблеми - зневажливе ставлення і складні стосунки в сім`ї; з квітня по вересень 2017 року, в 2018р., 2020р., 2023р. на обліку під кодом проблеми - сім`я, де є алко/наркозалежні члени родини. [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям дітей, які мають ряд захворювань, що можуть бути викликані несприятливими соціально-побутовими умовами в сім`ї, несвоєчасністю обстеження та лікування, лікарів відвідує нерегулярно, їх рекомендації не виконує, не забезпечує жодних потреб дітей, соціальні виплати витрачає не за призначенням, зловживає спиртними напоями й постійно при обстеженні комісією з`ясовувалось, що продуктів харчування недостатньо, дитячий одяг відсутній, в будинку брудно. 19.04.2023р. малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] тимчасово, до подолання складних життєвих обставин, були влаштовані в патронатну родину, що функціонує в Борзнянськй ТГ, де перебували до 01.06.2023р. У липні 2023р. її син [PERSON] влаштований на повне державне утримання до Ніжинського дитячого будинку-інтернату, так як має інвалідність через вроджені вади, бо його мати недбало ставилася до його догляду. За повідомленнями від даного закладу мати дитини після його влаштування жодного разу не відвідувала, посилок не надсилала, з працівниками закладу не спілкувалась. З вересня 2023 року малолітні [PERSON] та [PERSON] за заявою матері влаштовані на цілодобове перебування до КЗ «Борзнянський ліцей», яких на вихідні вона забирає додому, але не приділяє їм належної уваги, так як діти повертаються в школу брудні і неохайні. 08.07.2023р. [PERSON] народила сина [PERSON] , якого 12.03.2024р. було влаштовано в патронатну родину, так як при черговому відвідуванні працівниками ССД та ЦНСП сім`ї [PERSON] було виявлено, що вона знаходилась із явними ознаками алкогольного сп`яніння й новонароджена дитина перебувала в занедбаному стані, в зв`язку з чим 13.03.2024р. виконкомом Борзнянської міської ради були прийняті рішення про негайне відібрання дітей від матері та про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Зазначила, що негативна поведінка відповідачки не змінилась, мати фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дітей і пріоритетом для неї є влаштування особистого життя. Не заперечує проти заочного розгляду справи. На виконання положень ч.1 ст.12 Конвенції ООН від 20.11.1989р. «Про права дитини», яка ратифікована Україною 27.02.1991р., ст.171 СК України в судовому засіданні була заслухана думка дітей [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що з березня 2024 року постійно перебувають у КЗ «Борзнянський ліцей», де почувають себе добре, мати їх відвідує рідко, спілкується з ними недовго, на дні народження не вітала, подарунків не приносила, не цікавиться їх життям, навчанням, вихованням, матеріальним забезпеченням. Коли вони перебували вдома, то батьки часто сварилися, вживали спиртне, на дітей уваги звертали мало, їжею та одягом забезпечували недостатньо; їм комфортніше перебувати в ліцеї, ніж вдома. З огляду на малолітній вік та стан здоров`я [PERSON] , [PERSON] та з урахуванням позиції учасників справи у відповідності до положень ч.2 ст.171 СК України суд вважав за недоцільне заслуховувати думку цих дітей щодо вирішення даного спору. Відповідачка була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (повернення судової кореспонденції з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 із зазначенням причини повернення «адресат відсутній» згідно з ч.7, 8 ст.128 ЦПК України вважається належним сповіщенням особи), але в судове засідання не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача й третьої особи, заслухавши думку дітей, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Положеннями ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У ст.7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Приписами ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. У п.47, 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008р. зазначено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у п.2 ст.8 Конвенції, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин; отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. ЄСПЛ у рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (п.100 рішення від 16.07.2015р. у справі «Мамчур проти України»). Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є матір`ю 4-х малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька цих дітей [PERSON] записані за заявою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України. [PERSON] зі своїми дітьми зареєстрована в [ADDRESS] , де проживає із співмешканцем [PERSON] . Сім`я [PERSON] з 2014 року періодично перебувала на обліку та соціальному супроводі в Центрі надання соціальних послуг Борзнянської міської ради з кодом проблеми зневажливе ставлення і складні стосунки в сім`ї, алкозалежність членів родини. Наказом Служби у справах дітей Борзнянської міської ради №22 від 18.04.2023р. малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. За медичним висновком №4 від 08.02.2023р. [PERSON] встановлено категорію «дитина-інвалід підгрупи А» (має вроджені вади нервової системи з тяжким стійким порушенням функції кінцівок). Працівниками Служби та Центру періодично обстежувались умови проживання вказаних дітей, з матір`ю проводились профілактичні бесіди щодо належного виховання та утримання дітей, надавалась допомога в наданні соціальних послуг та оформленні соціальних виплат. У зв`язку з вкрай незадовільними умовами проживання та для подолання чи мінімізації складних життєвих обставин 19 квітня 2023 року діти були влаштовані в патронатну сім`ю [PERSON] , а з матір`ю та її співмешканцем проведено профілактичну роботу, надано відповідні рекомендації. Внаслідок часткового покращення умов проживання та ставлення [PERSON] до дітей комісією з питань захисту прав дитини виконкому Борзнянської міської ради 17 травня 2023 року вирішено повернути дітей матері й попереджено її, що в разі неналежного виконання батьківських обов`язків буде ініціюватись питання про притягнення її до адміністративної відповідальності та позбавлення батьківських прав. Однак, у подальшому [PERSON] не зробила належних висновків, не змінила свою поведінку стосовно дітей, при відвідуванні її сім`ї працівники соціальних служб встановили незадовільно санітарно-побутові умови проживання, відсутність їжі та продуктів харчування, нераціональне витрачання коштів, виділених державою на дітей, часте перебування матері в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим вона з 14.02.2024р. знаходиться на обліку в лікаря-нарколога КНП «Борзнянська міська лікарня»; [PERSON] не реагує на зауваження соціальних працівників, не прислухається до їх порад, не виконує настанов працівників Центру. Виконкомом Борзнянської міської ради Чернігівської області було прийнято рішення №36 від 13 березня 2024 року про негайне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від їх матері [PERSON] у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю дітей; влаштовано: [PERSON] в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] на цілодобове перебування в КЗ «Борзнянський ліцей»; [PERSON] в Ніжинський дитячий будинок-інтернат. За інформацією з КЗ «Борзнянський ліцей», Ніжинського дитячого будинку-інтернат [PERSON] не цікавиться життям та здоров`ям своїх малолітніх дітей, не займається їх навчанням та вихованням, практично не відвідує, не надає повноцінної матеріальної допомоги. З показань допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] слідує, що сім`я [PERSON] декілька років перебувала на обліку під соціальним супроводом, їй надавалась допомога в оформленні різних документів, соціальних послуг та державних виплат, консультації, проте мати не йшла на співпрацю, ховалась, уникала зустрічей, часто перебувала в стані алкогольного сп`яніння, санітарно-побутові умови проживання сім`ї незадовільні, продуктів харчування, їжі та одягу для дітей було мало, діти були занедбані, отримані кошти використовувала нераціонально, а гуманітарну допомогу вимінювала на спиртне. Вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дітей, які після відібрання їх від матері стали почувати себе набагато краще. У відповідності до вимог ч.5 ст.19 СК України рішенням виконкому Борзнянської міської ради Чернігівської області №37 від 13 березня 2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , так як вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що шкодить інтересам дітей. Дане рішення органу опіки та піклування на переконання суду прийняте з урахуванням всіх обставин є обгрунтованим і не суперечить інтересам дітей. Отже, в судовому засіданні підтверджено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти; пріоритетом для відповідачки є влаштування особистого життя та блага на противагу інтересам дітей. Вищезазначені обставини свідчать про протиправну винну поведінку відповідачки, зловживання та свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Підтвердженням цьому є й процесуальна поведінка відповідачки, яка не скористалась своїм правом на подачу відзиву на позов, проігнорувала явку до суду, що свідчить про байдуже ставлення матері до долі своїх дітей та подальше збереження з ними родинних зв`язків. Водночас матеріали справи вказують на те, що сім`я [PERSON] є неблагополучною і в найкращих інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яким є розірвання зв`язків із неблагонадійною матір`ю. Відтак, застосовуючи вироблений усталеною практикою ЄСПЛ трискладовий тест, суд приходить до переконання, що позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно чотирьох її малолітніх дітей у даному випадку буде пропорційним втручанням у її право на повагу до сімейного життя та відповідатиме вимогам ст.8 Конвенції. Таким чином, оскільки [PERSON] , будучи матір`ю своїх малолітніх синів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та дочки [PERSON] , на протязі тривалого періоду часу безпричинно ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, то суд вважає, що маються всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно вищевказаних дітей, а тому позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Принагідно суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі позитивних змін у поведінці такої особи (ст.168, 169 СК України). За змістом вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні\~позову щодо\~позбавлення батьківських\~прав суд\~одночасно приймає\~рішення про\~стягнення аліментів\~на дитину;\~у разі\~якщо мати,\~батько або\~інші законні\~представники дитини\~відмовляються отримувати\~аліменти від\~особи,\~позбавленої батьківських\~прав,\~суд приймає\~рішення про\~перерахування аліментів\~на особистий\~рахунок дитини\~у відділенні\~Державного ощадного\~банку України\~та зобов`язує\~матір,\~батька або\~інших законних\~представників дитини\~відкрити зазначений\~особистий рахунок\~у місячний\~строк з\~дня набрання\~законної сили\~рішенням суду.Згідно з ч.2, 3 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах; за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до «Конвенції про права дитини» та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Зважаючи, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] й не звільнена від обов`язку по їх матеріальному забезпеченню, якого діти потребують, то суд вважає за необхідне задовольнити й позовні вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання цих дітей. Тому, враховуючи, що відповідачка є особою працездатного віку, відомостей про свої доходи й стан здоров`я не надала, явку в судове засідання проігнорувала, коштів на утримання дітей у достатньому обсязі не виділяє, хоча отримує на них відповідну державну соціальну допомогу, то виходячи з положень ст.181-184 СК України суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] на утримання чотирьох малолітніх дітей щомісячно аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, шляхом їх перерахування на особисті рахунки дітей у АТ «Державний ощадний банк України». Згідно із ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК Українки з відповідачки на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн сплаченого при подачі позовної заяви судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved