Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - ПрАТ «СК «АРКС»), ураховуючи зміни до позовних вимог (а.с. 121-124), звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , КП «Житло-Сервіс» на його користь завданих збитків у розмірі 11 569,74 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 03.11.2020 року між позивачем ПрАТ «СК «АРКС» та ТОВ «Дозор Сервіс» укладено Договір добровільного страхування майна № 13762ив0о, предметом якого були майнові інтереси страхувальника щодо нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 175 , яке належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до умов Договору позивач/страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 23.03.2021 року стався страховий випадок, а саме: вищевказане застраховане майно було затоплено з вищерозташованої квартири № 52 , яка на час залиття належала на праві власності відповідачу [PERSON] . Згідно Акту про залиття, складеного в.о. менеджера (управителя) відділення « Лівобережне » КП «Житло-Сервіс», залиття сталось внаслідок розходження компенсаційної муфти у квартирі № 52 . На підставі заяви страхувальника та страхового акту від 28.04.2021 року позивачем сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 11 569,74 грн., що є предметом позовних вимог. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 лютого 2024 року за ініціативою суду по справі змінено порядок розгляду справи з повідомленням сторін. 12.03.2024 року позивачем ПрАТ «СК «АРКС» до суду подано нову редакцію позовної заяви та заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 09 квітня 2024 року цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] , Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», про відшкодування шкоди внаслідок залиття - передано на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями в порядку статті 33 ЦПК України 21 травня 2024 року головуючим суддею по справі визначено суддю Галагана В.І. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] , Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», про відшкодування шкоди внаслідок залиття. Клопотання позивача про зміну порядку розгляду справи задоволено. Подальший розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2024 року провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] , Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», про відшкодування шкоди внаслідок залиття закрито в частині заявлених вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про відшкодування шкоди внаслідок залиття. Відповідач [PERSON] скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк, відповідно до якого проти позову заперечив в повному обсязі, вказуючи на те, що відповідно до технічного паспорту квартири [ADDRESS] каналізаційний стояк не розташований безпосередньо у квартирі, дана санітарно-технічна комунікація розташована в стінах між кімнатами 4 та 5 (згідно плану) і належить до внутрішньобудинкової системи водовідведення. Кімната 5 це кухня, з якої і було доступ працівникам КП «Житло-Сервіс» до каналізаційної мережі під час усунення пошкоджень вказаної комунікації. При цьому доступ до цієї комунікації, яка ізольована від житлового приміщення, було здійснено шляхом руйнування частини стіни в квартирі відповідача, іншого шляху доступу до каналізаційного стояку не було і взагалі не передбачено, з огляду на особливості архітектурного проекту даного будинку. Таким чином, система каналізаційних стояків (внутрішньо будинкова система водовідведення) будинку [ADDRESS] , до якої входить і каналізаційний стояк, наслідком розходження компенсаційної муфти якого стало затоплення 23.03.2021 року, є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку, тому відповідальність за завдану шкоду покладено на управителя будинку КП «Житло-Сервіс». (а.с. 70-74, 75-78) Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. (п. 6 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку») Згідно ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку») Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. Відповідальність кожного співвласника визначається пропорційно до його частки співвласника. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій уповноваженої особи (осіб) та/або управителя, вчинених з перевищенням наданих їм повноважень. Співвласники не несуть відповідальності за зобов`язаннями, що виникли внаслідок дій або бездіяльності управителя, що порушують умови договору управління багатоквартирним будинком. Управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку») Судом встановлено, що нежитлове приміщення [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію права власності від 28.12.2015 року. (а.с. 16) На підставі Договору суборенди нежитлових приміщень № 01-О15 від 01.06.2015 року ТОВ «Септик Лтд» передало в суборенду ТОВ «Дозор Сервіс» нежитлове приміщення [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності, на строк до 30.11.2016 року, з можливістю пролонгації. (а.с. 18) На підставі Договору про оренду нежитлових приміщень № 03-О17 від 01.01.2017 року, ФОП [PERSON] передано в оренду ТОВ «Септик Лтд» нежитлове приміщення [ADDRESS] для здійснення підприємницької діяльності. На строк до 30.11.2019 року, з можливістю пролонгації. (а.с. 17-18) 03.11.2020 року між ТОВ «Дозор Сервіс» та ПрАТ «СК «АРКС» укладено Договір добровільного страхування майна № 13762ив0о, предметом якого є майнові інтереси страхувальника щодо нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 175. (а.с. 6) У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. За даними Акту про залиття нежитлового приміщення від 19.04.2021 року, складеного комісією відділення «Лівобережне» КП «Житло-Сервіс», яке є управителем будинку [ADDRESS] , 23.03.2021 року в будинку [ADDRESS] трапилось залиття нежитлового приміщення № 175; після отримання доступу до каналізаційних стояків було встановлено, що залиття сталось внаслідок розходження компенсаційної муфти у квартирі [ADDRESS] . (а.с. 8) Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2022 року, квартира [ADDRESS] до 08.12.2022 року належала на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.11.2006 року. (а.с. 49) За даними Акту огляду застрахованого об`єкту від 25.03.2021 року, складеного ПрАТ «СК «АРКС», в приміщенні страхувальника по вул. Р. Окіпної, 8 в м. Києві, прим. № 175, відбулась розгерметизація труби водовідведення, в результаті чого залито приміщення в підвальному поверсі. (а.с. 9-10, 21-30) На підставі заяви страхувальника про подію та виплату від 23.03.2021 року, Страхового акту від 28.04.2021 року, Розрахунку страхового відшкодування від 28.04.2021 року, ПрАТ «СК «АРКС» на користь потерпілого здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 11 569,74 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 775101 від 29.04.2021 року. (а.с. 11, 31, 32, 33) Згідно технічного паспорту квартири [ADDRESS] , каналізаційний стояк не розташований безпосередньо у квартирі, дана санітарно-технічна комунікація розташована в стінах між кімнатами 4 та 5 (згідно плану) і належить до внутрішньобудинкової системи водовідведення. (а.с. 75-78) Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Вказаними вище законодавчими приписами врегульовано правовідносини суброгації (від лат. "subrogare" - заміщення, обрання взамін), яка є одним із видів уступки права, що полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду. Так, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Вказана правова позиція викладена в п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц . Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed