Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

19.12.2023 позивач звернулася до суду з даним позовом. Про визнання права власності. Просить визнати за ним право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування свого позову вказала. В 1993 році її чоловік [PERSON] , який в подальшому помер [INFO] , вступив в житлово - будівельний кооператив «Запоріжсталь - 31» для придбання житлової квартири, яку в тому ж році і отримав за адресою: [ADDRESS] , та з того часу він та його сім`я (чоловік [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] ) у ній проживали. Повна вартість вказаної квартири була виплачена її чоловіком [PERSON] в 1993 році (12.08.1993). Зазначає, що як отримання квартири так і виплата паю мали місце в період шлюбу. Так, після смерті її чоловіка [PERSON] , вона була прийнята до Житлово - будівельного кооперативу № 362 «Запоріжсталь - 31» замість померлого чоловіка з передачею їй паю (відповідно до довідки від 30.06.2016 № 35). Так, позивач звертає увагу суду, на те, що вже тривалий час проживає у даній квартирі, однак право власності на квартиру зареєстровано не було. У 2021 році звернулась до реєстраційної служби для реєстрації права власності, однак їй було відмовлено рішенням від 18 червня 2021 року №\~58827105. Таким чином, на даний час, вона не може зареєструвати своє право власності на квартиру у відповідних органах, тому змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів власника. Ухвалою суду від 25.12.2023 справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, в якій повідомив про визнання позовних вимог. Процесуальним правом на подання письмових пояснень третя особа не скористалась. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК\~України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено. 08.09.1993 року [PERSON] виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів було видано ордер №2110 , як члену ЖБК «Запоріжсталь-31» на квартиру [ADDRESS] , Склад його сім`ї [PERSON] дружина , [PERSON] син. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті, рішенням загальних зборів № 11 від 05.09.2000, його дружина [PERSON] була прийнята до членів ЖБК - 362 «Запоріжсталь-31» замість померлого чоловіка з передачею їй паю, який було повністю сплачено 12.08.1993 року за квартиру , що розташована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЖБК «Запоріжсталь-31» №35 від 30.06.2026 . За весь час, з моменту отримання ордеру в 1993 році, позивач користується та утримує вище зазначену квартиру. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово - будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Згідно ч. 2 ст. 19 - 1 Закону України «Про кооперацію» у разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово - будівельного, дачно -будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. У відповідності до п. 6 «и» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» до повної сплати пайового внеску за квартиру суд вирішує питання про право власності на частку в паєнагромадженні, а після завершення сплати про право на частку в праві власності на квартиру залежно від належної особі частки у паєнагромадженні. Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі. Судом встановлено , що загальними зборами кооперативу ЖБК «Запоріжсталь-31» позивачу [PERSON] було передано пай, який на той момент вже було виплачено. Тобто відбулося перехід права на пай, що має наслідком перехід всіх прав та обов`язків члена житлово - будівельного кооперативу. Перехід відбувся у законний спосіб, рішення загальних зборів є чинним. З урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача (спадкоємця померлого батька) який прийняв спадщину, суд приходить до висновку про можливість застосування положень ст. 15 Закону України «Про власність», відповідно до якої член житлово -будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває право власності на це майно. Виплата паю та його передача відбувалася до набрання чинності Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ\~від 25.12.2015 року № 1127, який фактично унеможливлює реєстрацію права власності на квартиру за позивачем. Зазначена обставина дає можливість застосування передбаченого ст. 16 Цивільного кодексу України способу захисту визнання права власності. Отже, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved