Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

В провадженні суду перебувають вищевказані позови, які були об`єднані в одне провадження. В позовах зазначено, що після смерті [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки площею 0,0918 га, кадастровий номер 6125584900:02:001:2306, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] . Дана земельна ділянка належить на праві спільної сумісної\~власності [PERSON] \~(спадкодавець),\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~ [PERSON] \~просить суд визначити, що частка померлого [INFO] [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0918 га, кадастровий номер 6125584900:02:001:2306, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] становить 1/4 частки. Просить визнати за ним\~ право власності на 1/4 частку земельної ділянки\~площею 0,0918\~га,\~кадастровий номер\~6125584900:02:001:2306,\~цільове призначення\~якої для\~будівництва і\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка),\~що розташована\~в [ADDRESS] ,\~ в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Просить припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0918 га, кадастровий номер 6125584900:02:001:2306, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зустрічних позовах просять суд визначити, що частка кожного з них у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0918 га, кадастровий номер 6125584900:02:001:2306, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] становить 1/4 частки. Просять припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0918 га, кадастровий номер 6125584900:02:001:2306, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали письмові заяви про проведення засідання у їх відсутності. Первісний та зустрічні позови сторони визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Третя особа: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Доліба О. В. в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Судове засідання проводиться без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічні позови підлягають до задоволення з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~За положеннями ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 цього Кодексу). За положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права, у встановленому законодавством України порядку. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Косів Чортківського району Тернопільської області, про що 21 серпня 2023 року зроблено відповідний актовий запис № 89, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.08.2023. \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0918 га, кадастровий номер 6125584900:02:001:2306, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно Витягу про право власності на нерухоме майно від 23.03.2005, власниками даної земельної ділянки по 1/4 частині є [PERSON] (спадкодавець), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно відповіді нотаріуса від 05.03.2024 №92/02-14 за заявою дружини померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини заведена спадкова справа до майна померлого. Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вказано у відповіді нотаріуса, довідкою Косівського старостинського округу №7 Білобожницької сільської ради Чортківського району, на час відкриття спадщини [PERSON] проживав та був зареєстрований з дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] 25 липня 2023 року склав заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений старостою Косівського старостинського округу №7 Білобожницької сільської ради Чортківського району, який відповідно до даних Спадкового реєстру є чинним. Таким чином, позивач в розумінні спадкового права є таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . 06 березня 2024 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Частина 1 статті 377 Цивільного кодексу України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцю частку земельної ділянки, нотаріус своїм листом від 05.03.2024 №92/02-14 роз`яснила про необхідність вирішення даного питання в судовому порядку, оскільки частка спадкодавця у спільному сумісному майні не визначена і таким чином неможливо встановити склад спадкового майна. Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2018 №141724900, 141725146, 141725406 та 141725637, земельна ділянка площею 0,0918 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6125584900:02:001:2306 по [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] (спадкодавець), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, оскільки не можливо визначити склад спадкового майна, а саме: спірна земельна ділянка не поділена на частки співвласників. Згідно з частиною 1 статі 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду (частина 2 ст. 370 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2\~ст. 1226 Цивільного кодексу України,\~суб`єкт права\~спільної сумісної\~власності має\~право заповідати\~свою частку\~у праві\~спільної сумісної\~власності до\~її визначення\~та виділу\~в натурі. Згідно ст.1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку,\~інших будівель\~та споруд,\~об`єкта незавершеного\~будівництва,\~щодо якого\~зареєстровано право\~власності/спеціальне\~майнове право,\~переходить право\~власності або\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до\~п «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно\~ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до\~ч. 4\~та\~ч. 5 ст. 89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно\~п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», \~частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Частиною 1 ст. 131 Земельного кодексу України\~також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що відповідно до\~статті 1225 Цивільного кодексу України, \~право власності на земельну ділянку - переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно\~ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ наголошує у п. 3.4. Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначає, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно\~ст. 319 Цивільного кодексу України\~ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 Цивільного кодексу України, \~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 Цивільного кодексу України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ч.11 ст.346 Цивільного кодексу України,\~право власності припиняється в разі смерті. Статтею 392 Цивільного кодексу України\~встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене та, оскільки позовні вимоги сторонами були визнані, первісний та зустрічні позови підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 81, 86, 89, 120 Земельного кодексу України, ст. ст. 25, 30, 346, 368, 370, 386, 392, 1222, 1225, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved