Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.10.2005 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] , укладений кредитний договір за №014/1101/20559, за яким останньому наданий кредит розміром 34450,00 доларів США строком до 30.10.2025 року зі сплатою 12,50 % річних. Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти надавались для фінансування будівництва, згідно договору про пайову участь у будівництві житла від 21.10.2005 року, а саме 3-х кімнатної квартири на первинному ринку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] квартирний житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 80,99 кв.м. В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] , зобов`язань за кредитним договором 31.10.2005 року укладено договір поруки з [PERSON] , відповідно до умов якого остання поручалася перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання [PERSON] , усіх його зобов`язань за кредитним договором. Однак, відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання. Станом на 25.09.2012 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 33934,47 доларів США. Також, зазначає, що оскільки, станом на дату укладання кредитного договору, позичальник та поручитель мешкали разом як подружжя та перебували у зареєстрованому шлюбі, то слід вважати, що і кредитні кошти отримані за кредитним договором одним з подружжя, були набуті ними у спільну сумісну власність, що є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків для кожного із членів подружжя, а також додатковою обставиною для стягнення з [PERSON] розміру заборгованості за кредитним договором. На підставі наведеного, просив суд стягнути з відповідачів в користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 33934,47 доларів США та судові витрати у справі. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2013 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено повністю. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.02.2018 року поручитель [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 98 том 1). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.06.2023 року поновлено [PERSON] пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 29.01.2013 року, у цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Волинської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.01.2013 року скасовано. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.10.2023 року залучено ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в якості правонаступника позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області закрито провадження у справі в частині вимог до відповідача [PERSON] в зв`язку з його смертю. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про день, час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,31.10.2005 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] , укладений кредитний договір за №014/1101/20559, за яким останньому наданий кредит розміром 34450,00 доларів США строком до 30.10.2025 року зі сплатою 12,50 % річних (а.с. 5-17 том 1). 31.10.2005 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1та № 5, відповідно до умов яких сторони дійшли згоди доповнити розділ 5 кредитного договору № 014/1101/20559 від 31.10.2005 року наступним змістом: «Позичальник зобов`язується протягом 45 календарних днів з дати укладання договору надати кредитору копію Угоди про надання часткової компенсації укладеної з Державним фондом сприянння молодіжному житловому будівництву. В разі невиконання умов цього договору, процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 13% річних з дати укладання кредитного договору», а також позичальник зобов`язався при наданні кредиту сплатити на користь кредитора комісію за розрахункове обслуговування позичкового рахунку в розмірі 0,99% від суми кредиту (а.с.15,15 зв. том1). В забезпечення виконання відповідачем [PERSON] , зобов`язань за кредитним договором 31.10.2005 року укладено договір поруки з [PERSON] , відповідно до умов якого остання поручалася перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання [PERSON] , усіх його зобов`язань за кредитним договором (а.с. 18 том 1). Позичальник [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 25.09.2012 року заборгованість перед позивачем за кредитним договором №014/1101/20559 від 31.10.2005 року. Судом встановлено, що позивачем надсилалися відповідачам письмові вимоги про повернення простроченої заборгованості що станом на 03.09.2012 року становила 1575,94 доларів США несплачені проценти та 4760,19 грн.- нарахована пеня, у зв`язку з цим банк вимагав протягом 60 календарних днів, а саме до 01.11.2012 року здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі разом із сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору у розмірі 31916,16 доларів США, з яких: 30144,61 доларів США заборгованість по сумі кредиту; 1771,55 доларів США заборгованість за процентами , які залишилися без задоволення (а.с.16-17 том 1). [INFO] позичальник [PERSON] помер (а.с. 100 том 1). Частиною першою статті 546\~ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно з частиною першою статті 553\~ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У статті 559\~ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги. При цьому спільну підставу для припинення поруки та застави (іпотеки) законодавець визначив у частині першій статті 523 ЦК України, відповідно до якої порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником. Заміна боржника може відбуватися з різних підстав, у тому числі й з незалежних від нього, зокрема у результаті його смерті. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора стягує заборгованість в межах вартості майна, одержаного у спадщину (стаття 1282 ЦК України). За змістом зазначеної норми у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який відповідає перед кредитором в межах вартості одержаного у спадок майна. Слід наголосити, що зобов`язання за договором поруки нерозривно пов`язані з особою боржника, тому у разі смерті цього боржника, кредитор, який хоче задовольнити свої вимоги, повинен отримати від поручителів померлого та/або іпотекодавців відповідну згоду забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем). У разі отримання такої згоди правовідносини поруки/іпотеки за своїм змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. У разі ж недосягнення згоди і неотримання кредитором згоди поручителя та/або іпотекодавця забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (спадкоємцем), порука та/або іпотека визнаються припиненими. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду № 570/3891/14 від 04.07.2023 року. Судом встановлено, що [PERSON] була поручителем за виконання зобов`язань за кредитним договором №014/1101/20559 від 31.10.2005 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , на підставі договору поруки від 31.10.2005 року, та відповідно до умов якого [PERSON] поручалася перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання [PERSON] , усіх його зобов`язань за кредитним договором (а.с. 18-19 том 1). Як зазначалося вище, основний боржник за кредитним договором [PERSON] помер, спадкоємці, які б звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відсутні . Будь-яких доказів наявності правонаступників після смерті боржника до матеріалів справи не додано та в судовому засіданні не здобуто. Відтак, оскільки, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмової згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки, чого в межах розгляду справи, яка переглядається, не встановлено, тому підстави для стягнення кредитної заборгованості з поручителя [PERSON] відсутні, в силу вищезазначених норм закону та практики Верховного Суду. Посилання позивача на правову позицію, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду №638/18231/15-ц від 30.06.2020 року, щодо застосування до даних правовідносин норм Сімейного Кодексу України, та встановлення презумпції спільності інтересів подружжя і сім`ї, так як, на момент укладення кредитного договору [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, а відтак, [PERSON] несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями свого чоловіка, суд до уваги не бере, оскільки, в даному випадку, до застосування підлягають норми Цивільного кодексу України, що регулюють правовідносини, що допускають правонаступництво в порядку спадкування у разі смерті боржника, а не поділ майна подружжя, в тому числі і боргових зобов`язань. Доводи позивача про те, що банком позов до суду було пред`явлено ще за життя позичальника [PERSON] , тобто до настання смерті останнього не мають правового значення та не впливають на ту обставину, що на поручителя може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника. Такої згоди відповідач як поручитель померлого боржника не надавала, і такої умови сторони при укладенні договору поруки не передбачили. Відсутність згоди поручителя відповідати за зобов`язаннями нового боржника унеможливлює стягнення з нього заборгованості, оскільки порука припинилася відповідно до положень ч.1 ст.523 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог «Фінансова компанія «Профіт Капітал» слід відмовити. Оскільки, у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст.\~141\~ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed