Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Заявниця [PERSON] 06 травня 2024 року звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, та просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує свої вимоги тим, що з вересня 2017 року по 18 квітня 2024 року заявниця та [PERSON] проживали разом однією сім`єю в цивільному шлюбі у будинку [ADDRESS] . Від якого у них є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Останнім часом їх відносини з [PERSON] стосунки погіршилися, внаслідок чого останній почав чинити домашнє насильство в сім`ї. Зазначила, що приживає в будинку, який належить батьку [PERSON] . Співмешканець заявниці є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, поводив себе неадекватно, дебоширив, застосовував щодо заявниці грубу фізичну силу, чим спричиняв насильство в сім`ї. Тому вона вимушена звернутися до суду з вказаною заявою. З огляду на вищевказані обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить [PERSON] відносно неї, а також наміри останнього, що виражаються у погрозах, вважає, що вона як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заявниця просить суд видати обмежувальний припис [PERSON] строком на 6 місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; наближення на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; направити [PERSON] , [INFO] , до Куяльницької ОТГ для проходження програми для кривдників, як особи, що вчиняє насильство в сім`ї строком на 3 (три) місяці. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, вказала, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , військовослужбовець, мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , разом з сином, [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2023 року, справа № 505/3981/22, [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративну відповідальність у виді штрафу. З постанови вбачається, що [PERSON] , 10 грудня 2022 року біля 19 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , вчинив відносно своєї співмешканки [PERSON] домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство. Крім того, [PERSON] , 11 грудня 2022 року о 08 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , вчинив сварку з своєю співмешканкою гр. [PERSON] , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, штовхав, чим вчинив домашнє насильство. Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2023 року, справа № 505/1843/23, [PERSON] було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративну відповідальність у виді штрафу. З постанови вбачається, що [PERSON] , 15 травня 2023 року о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , вчинив відносно своєї співмешканки гр. [PERSON] домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Правовідносини, що склалися між учасниками справи регулюються спеціальним Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також міжнародно-правовими актами, під час вирішення такої категорії справ обов`язковому застосуванню підлягає судова практика Європейського суду з прав людини. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини 1 статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Разом з тим, відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Так, суд під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису має надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів як заявника, так і осіб, відносно яких заявник просить видати обмежувальний припис, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди також мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. З огляду на встановлені обставини у своїй сукупності, суд дійшов висновку щодо недостатності підстав для застосування до заінтересованої особи такого спеціального заходу як обмежувальний припис, застосування таких заходів щодо обмеження у користуванні житлом (з похідними обмеженнями) у даному конкретному випадку розцінюватимуться як необґрунтоване обмеження прав та буде непропорційним учиненому. Суд не встановив жодних даних щодо можливого настання тяжких чи особливо тяжких наслідків у разі невидачі обмежувального припису. Підсумовуючи наведене у своїй сукупності, судом не встановлено правових підстав для видачі обмежувального припису, оскільки заявником не надано беззаперечних доказів на підтвердження вчинення заінтересованою особою постійного та безперервного домашнього насильства у розумінні вищевказаних положень закону, що має наслідком відмови в задоволенні заяви про видачу обмежувального припису.

Outcome: dismissed