Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 22.04.2024 Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі А-Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.02.2015 року в розмірі 16398.84 грн, що виникла станом на 29.03.2024 року та складається із заборгованості за кредитом в сумі 11254.61 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 5144.23 грн, а також просив стягнути судові витрати в розмірі 3028грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 06.02.2015 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. А-Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому має заборгованість у зазначеному розмірі. Представник позивача за довіреністю Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений в установленому порядку, надав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника АТ «А-Банк», не заперечив проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав. Узагальнені доводи та заперечення відповідача. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації місця проживання. На адресу суду надійшла інформація сільського голови Ленковецької сільської ради Юрія Криворчука від 24.05.2024 про те, що відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи старостою села Коськів. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 22.04.2024 позивач звернувся до суду з даним позовом. 26.04.2024 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 29.04.2024 суд відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.05.2024. 27.05.2024 суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у зв`язку з тим, що відповідач повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив не подав, представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] став клієнтом АТ «Акцент-Банк», уклавши договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 06.02.2015, на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач [PERSON] , [INFO] надав А-Банку копію власного паспорта серії [NUMBER] , виданого 11.08.1999, у якому його прізвище зазначено, як « [PERSON] », у Анкеті-Заяві зазначено його номер та серію паспорта, а тому прізвище відповідача у даній справі суд зазначає « [PERSON] ». У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення, погодився з його умовами та погодився отримати примірник договору шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Крім того відповідач погодився з тим, що зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua. Відповідач не повернув банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. АТ «Акцент-Банк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак останній не виконував зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду: копію Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 06.02.2015, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайтіhttps://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила»; тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна голд»; розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02.06.2015, виписку по картці, довідки за картами та за лімітами. Отже, АТ «Акцент-Банк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку перераховані кредитні кошти. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.02.2015 року, станом на 29.03.2024 існує заборгованість в сумі 16398,84 грн, яка складається з: 11254,61 грн - заборгованість за кредитом, 5144,23 грн заборгованість за відсотками. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 06.02.2015, розрахунком заборгованості, випискою по картці клієнта; довідкою за картами клієнта; довідкою за лімітами клієнта. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, що дояких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (не належне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьомувипадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разівідсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2\~ст. 9 Закону №1734-VIII\~до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створенного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Згідно з ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Мотиви та висновки суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судом, підписана відповідачем Анкета-Заява не містить процентної ставки, яка має стягуватися з боржника за користування кредитними коштами. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 06.02.2015, Банк посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, а також тарифи користування кредитною картою «Універсальна», «Універсальна GOLD». Дійсно, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, а також тарифи по картці «Універсальна», «Універсальна GOLD», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інші умови. Однак названі документи не підписані відповідачем та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Тарифи та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постановах від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19) та від 04 вересня 2019 року (справа №382/1131/18, провадження №61-4057ск19), яка згідно ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права. Таким чином, АТ «Акцент-Банк» не довело укладення з [PERSON] договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові. Посилання позивача на те, що позичальником підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яку додано до матеріалів позову, не можна вважати підтвердженням того, що сторонни обумовили розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами. Верховний Суд\~у складі\~Об`єднаної палати\~Касаційного цивільного\~суду у\~Постанові від\~23\~травня 2022\~року №393/126/20 дійшов висновку, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання перед договірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, зазначена позивачем Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, що складає між ним та Банком кредитний договір містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача, а тому доводи позивача про погодження умов кредитного договору шляхом підписання позичальником даної Анкета-Заяви є необґрунтованими. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складає 11254 грн.61 коп. підлягає стягненню. Суд зауважує, що відповідач не оспорив розміру заборгованості за отриманим кредитом та не наддав доказів на спростування наявності заборгованості перед банком. За наведених обставин до стягнення підлягає лишез аборгованість по кредиту в сумі 11254 грн.61 коп. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2078,12 грн. (від 68,63 % задоволених вимог).

Outcome: partial