Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 02.05.2023 представник [PERSON] (далі - позивач) - адвокат Кудіна М. Г. надіслала до Корольовського районного суду міста Житомира через систему "Електронний суд" позовну заяву до [PERSON] (далі - відповідач), в якій просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого [INFO] у них народився син [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] . Вказується, що спільне життя сторін не склалось, шлюб між ними розірвано на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02.10.2018, з того часу відповідач не бачив дітей, не приймає участь у їхньому життя, ні морально, ні матеріально, на підставі судового наказу, виданого Корольовським районним судом м. Житомира від 19.10.2020 присуджено стягувати з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача. 1.3. Посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, жодної допомоги не надає, не цікавиться їх навчанням та успіхами, присуджені аліменти не сплачує, заборгованість по яким становить 98 464,97 грн, у зв`язку із чим позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо його дітей. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 17.05.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі №296/4107/23, яку призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, залучено до розгляду справи відповідний орган опіки та піклування. 2.2. 30.01.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні з повідомленням сторін. 2.3. Позивач у судовому засіданні надала усні пояснення аналогічні зазначеним у позовній заяві, просила позов задовольнити. 2.4. Відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, матеріалів позовної заяви, судових повісток про виклик рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, які повернулись до суду без вручення із причин відсутності адресата за адресою. 2.5. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 2.6. Також судом неодноразово вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та виклику в судове засідання за номером засобу зв`язку, повідомленим позивачем. 2.7. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, що неодноразово повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, відсутність відзиву на позов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. 2.8. Представник органу опіки та піклування подав до суду затверджений висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, у судовому засіданні позов підтримав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження від 08.04.2003, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції (а.с. 15). 3.2. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження від 25.05.2010, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с. 14). 3.3. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження від 04.09.2012, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с. 8). 3.4. 02.10.2018 рішенням Корольовського районного суду міста Житомира у справі №296/7267/18 шлюб між сторонами розірвано, що стверджується копією рішення суду (а.с. 7). 3.5. 20.01.2023 рішенням Корольовського районного суду міста Житомира у справі №296/4945/22 [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним, призначено [PERSON] опікуном над недієздатним (а.с. 10-11). 3.6. Заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на дітей [PERSON] та [PERSON] станом на 01.02.2023 склала 98 464,67 грн, що стверджується копією листа Корольовського відділу державної виконавчої служби у міста Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за №16435 від 01.02.2023 (а.с. 13). 3.7. Рішенням виконкому Житомирської міської ради № 694 від 30.04.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. ). ІV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до статті 51 Конституції України та положення статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 4.2. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятій Резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 (далі - Конвенції про права дитини) слідує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. 4.3. Згідно статей 18, 19 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 4.4. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 4.5. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 4.6. Відповідно до пункту 2 частини першої та частини третьої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Встановлено, що між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку із невиконанням ним батьківських обов`язків. 5.2. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. 5.3. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. 5.4. Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 13 жовтня 2021 року у справі № 359/8130/19, позбавлення батьківських прав за пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України має такі особливості: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками; позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. 5.5. Позивач у судовому засіданні пояснила, що відповідач після розірвання шлюбу у 2018 році дітей не бачив, не відвідував їх, життям, здоров`ям, долею дітей не цікавився, матеріальної допомоги на дітей не надавав, аліменти на за рішенням суду не сплачує у зв`язку з чим наявна значна заборгованість, про що надано лист з виконавчої служби. 5.6. Вказані обставини у своїй сукупності вказують на свідоме нехтування [PERSON] своїх батьківських обов`язків стосовно його дітей, оскільки він упродовж тривалого часу життям, розвитком, станом здоров`я дітей не цікавиться, матеріально їх не забезпечує, не спілкується з ними, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. 5.7. Зі змісту висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому Житомирської міської ради №694 від 30.04.2024 вбачається, що виходячи з інтересів дітей, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 5.8. Щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] , [INFO] , суд враховує, що останній є повнолітнім на час розгляду справи, а тому вказане питання не може бути предметом розгляду у вказаній справі. 5.9. З огляду на викладене, враховуючи наявність факту ухиляння відповідача [PERSON] від виховання його малолітніх дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2012 року народження, шляхом тривалого свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, приймаючи до уваги висновок опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, виходячи із найкращих інтересів дітей, які проживають, виховуються та матеріально забезпечуються позивачем, Суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування крайнього заходу - позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його дітей [PERSON] та [PERSON] . VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно вимог частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 гривень 40 коп.

Outcome: partial