Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якою вони просять стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № С20.033.13367 у розмірі 23071 гривня 80 копійок, та відшкодувати позивачу судові витрати. В судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача просив розглянути справу без участі представника позивача. У випадку неявки відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений йому строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Тому суд, на підставі частини 1 статті 280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати. Позиції учасників справи. Позиція позивача полягала в тому, що між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С20.033.13367 від 26 червня 2017 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Але відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування ним, у строки і порядку встановлені договором, не виконав. Тому, у цієї установи виникло право вимоги до відповідача на суму 23071 гривня 80 копійок, з яких: 7080 гривень 60 копійок - це борг по кредиту; 15991 гривня 20 копійок - борг по процентах за користування кредитом. Позиція відповідача. Правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; представник позивача просив розглянути справу у заочному порядку. Оцінка суду (щодо фактів). 26 червня 2017 року, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) та Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» уклали між собою угоду С20.033.13367 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (а.с.5). І зокрема, за цією Угодою Банк взяв на себе зобов`язання відкрити Клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках Угоди та Договору, у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, випустити Клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard терміном дії 2 (два) роки з моменту її випуску та надати кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку з умовою сплати процентної ставки за користування коштами Кредитної лінії, що становить 24.0000% річних. При цьому [PERSON] взяв на себе зобов`язання повертати кредит та сплачувати проценти щомісячно протягом 12 місяців шляхом сплати суми щомісячного платежу, що становить 1193 гривні. І свої зобов`язання за договором, Банк виконав у повному обсязі, оскільки відкрив [PERSON] поточний рахунок, випустила міжнародну платіжну картку MasterCard та надала кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку, що підтверджується розрахунком (а.с.12), але відповідач у повному обсязі та у вказані строки свої обов`язки не виконав, що підтверджується тим же розрахунком. Внаслідок цього, станом на 30 січня 2024 року, у Банку виникло право вимоги до [PERSON] щодо сплати кредиту у розмірі 7080 гривень 60 копійок та сплати процентів за користування ним у розмірі 15991 гривня 20 копійок. Проте, 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого компанія відступила на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № С20.033.13367 від 26 червня 2017 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] (а.с. 13-14), що підтверджується витягом з Реєстру боржників №4 до Договору факторинга №07072023 від 07 липня 2023 року та платіжною інструкцією №19913 від 11.07.2023 року. (а.с. 15-16). І у зв`язку із цим, а також оскільки [PERSON] продовжив не виконувати свої грошові зобов`язання за кредитним договором № С20.033.13367, станом на 30 січня 2024 року, але вже перед новим кредитором за цим договором: ТОВ « ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у [PERSON] виник борг по кредиту у розмірі 7080 гривень 60 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним у розмірі 15991 гривня 20 копійок (а.с.12), що в загальній сумі складає 23071 гривня 80 копійок. Зміст спірних правовідносин. Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та відповідачем [PERSON] дійсно виникли цивільні (зобов`язальні) правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких позивач виступає новим кредитором, а відповідач - боржником, та в межах яких між ними виник спір щодо права позивача, як нового кредитора у цьому зобов`язанні, отримати кредит та проценти за користуванння ним, на підставі договору. Оцінка суду (щодо права). Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Положення пункту 1 та 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина, його основні обов`язки, а також засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України. Зокрема, положення частини першої статті 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, в силу положень частини другої статті 509, пункту першого частини другої статті 11 та частини першої статті 629 ЦК України зобов`язання можуть виникати з договорів, які стають обов`язковими для виконання сторонами, що їх уклали. Виходячи з положень ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. А згідно з ч.1 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. І права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.2 ст.1069 ЦК України). При цьому, з огляду на положення статті 207 ЦК України, такий договір може бути укладений шляхом обміну сторонами одним або декількома документами, в яких зафіксовано його зміст, та які підписані обома сторонами: споживачем, як однією стороною договору, та уповноваженим на це представником кредитодавця із скріпленням печаткою кредитодавця, як другою стороною договору, при цьому підписи можуть бути електронними за письмовою згодою сторін. Як вже було встановлено судом, [PERSON] та АТ "Ідея Банк» уклали між собою договір № С20.033.13367 відповідно до якого, компанія взяла на себе зобов`язання відкрити Клієнту поточний рахунок [NUMBER] , випустити міжнародну платіжну картку MasterCard терміном дії 2 (два) роки з моменту її випуску та надати кредит шляхом встановлення відновлювальної Кредитної лінії по поточному рахунку. І вона взяті на себе зобов`язання виконала повністю. Виходячи з положень частин першої статей 526, 529 та 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу; кредитор має право приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо це встановлено договором; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зокрема, за вказаним договором [PERSON] взяв на себе зобов`язання повертати кредит та сплачувати проценти щомісячно протягом 12 місяців шляхом сплати суми щомісячного платежу, що становить 1193 гривні. Відповідно до положень частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання). Але, як вже було встановлено судом, [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував. У зв`язку з чим, у нього як позичальника, дійсно утворилась заборгованість спочатку перед первинними кредиторами, а потім і перед новим кредитором (позивачем) за договором № С20.033.13367 у розмірі 23071 гривня 80 копійок, з яких: 7080 гривень 60 копійок - заборгованість за кредитом; 15991 гривня 20 копійок -\~заборгованість за процентами за користування кредитом. Тож зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань, а тому і доведеним факт порушення права позивача, як нового кредитора у цих зобов`язаннях, на отримання від відповідача вказаних вище сум боргу. Тому, матеріально-правові вимоги позивача до відповідача слід визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю. Оцінка суду щодо судових витрат. В силу положень частини 1 статті 133 і пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу) покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на це та те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а сплачений позивачем судовий збір документально підтверджений і складає 3028 гривень (а.с.4), він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у вказаному розмірі.

Outcome: approved