Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С. 27.03.2024 звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення 43 057 грн. 18 коп. заборгованості та 3 028 грн. судових витрат. В обгрунтування позовних вимог покликається, що 20.04.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі Товариство) та [PERSON] укладено договір позики № 78862629, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а він зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених договором. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого товариствоо передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10 від 21.09.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 34399,5 грн., з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24899,5 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 78862629 від 20.04.2023 в сумі 34399,5 грн., яку просить стягнути з відповідача. Крім цього 24.05.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 5617871, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а він зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених договором. 18.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 18-10/2023, у відповідності до умов якого товариствоо передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 18.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8657,68 грн., з яких: 3100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5557,68 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5617871 від 24.05.2023 в сумі 8657,68 грн., яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 29.03.2024 відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при зверненні із позовом до суду просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, 26.04.2024 його представник адвокат Гелецька Л.П. подала відзив на позов (а.с.61-65), просить в задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 1 ст.\~16\~ЦК України та ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.ст. 12, 81\~ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст.\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність\~в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. 20.04.2023 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 78862629, який останній підписав за допомогою електронного підпису, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у розмірі 9500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Дата повернення позики 06.05.2023, процентна ставка (базова)/день 2,5 %, знижена процентна ставка 0,875% в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,70%, пеня %/день 2,70 %. Відповідно до п. 1 Договору за цим договором позикодавець зобовязується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника,а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого товариствоо передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №10 від 21.09.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 34399,5 грн., з яких: 9500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24899,5 грн. - сума заборгованості за відсотками. 24.05.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 5617871, який останній підписав за допомогою електронного підпису, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у розмірі 3100,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк позики до 04.08.2023 (72 дні). Позика надається позичальнику в день підисання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника . 18.10.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 18-10/2023, у відповідності до умов якого товариствоо передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 18.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8657,68 грн., з яких: 3100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5557,68 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, судом встановлено, що у зобов`язанні, яке виникло щодо кредитного договору № 78862629 від 20.04.2023 і № 5617871 від 24.05.2023, позичальником за яким є [PERSON] , відбулась відповідно заміна кредитора ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «МАНІФОЮ» на ТОВ «ФК «ЄАПБ» відповідно до договорів факторингу №10 від 21.09.2023, № 18-10/2023 від 18.10.2023, витягу з реєстру боржників, акту прийому-передачі реєстру боржників. Водночас, як вбачається з доводів позивача, на виконання умов договору № 78862629 від 20.04.2023 і № 5617871 від 24.05.2023 первинним кредитором перераховано відповідачу [PERSON] обумовлену суму грошових коштів (кредит). На підтвердження наявної у відповідача заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивачем надано копію договору № 78862629 від 20.04.2023 і № 5617871 від 24.05.2023, а також складений ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунок заборгованості. Як зазначалось судом вище, доказами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок відповідача [PERSON] у розмірі, встановленому у договорі № 78862629 від 20.04.2023 і № 5617871 від 24.05.2023, зокрема, позивачем не надано суду копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо. При цьому, ні в момент звернення до суду із даним позовом, ні під час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів (первинних бухгалтерських документів), клопотань про витребування відповідних доказів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Таким чином, відсутні підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, зазначений в розрахунку, є правильним. При цьому, надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому такі самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості. Згідно з ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Беручи до уваги вищевикладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 78862629 від 20.04.2023 і № 5617871 від 24.05.2023, оскільки така вимога не підтверджена належними та допустимими доказами, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст.\~16,\~512,\~514,\~516,\~526,\~530,\~1050,\~1054,\~1077 ЦК України,

Outcome: dismissed