Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

В грудні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (далі ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому зазначено, що 13 листопада 2018 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1063/82/0290563, за умовами якого останньому надано кредит в розмірі 52029,14 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 29,9 % річних строком повернення до 13 листопада 2022 року. Посилаючись на те, що [PERSON] умови кредитного договорору не виконує, а також на те, що ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаним договором, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитом в сумі 55727,96 грн. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подати відзив не скористався. Судом встановлено, що 13 листопада 2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/1063/82/0290563, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 52029,14 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 29,9 % річних строком повернення до 13 листопада 2022 року. Цього ж дня між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було підписано заяву-анкету для отримання кредиту «Кредит готівкою» та паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою». Про визнання кредитного зобов`язання свідчить виписка з особового рахунку [PERSON] . Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 21 лютого 2023 року становить 61477,11 грн, в тому числі: 55727,96 грн заборгованості за кредитом та 5749,15 грн заборгованості за відсотками. 20 грудня 2022 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» згідно договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20 грудня 2022 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/1063/82/0290563 в сумі 61477,11 грн, з яких: 55727,96 грн заборгованості за основною сумою боргу та 5749,15 грн заборгованості за відсотками. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором та наявністю заборгованості, 14 вересня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» надіслав відповідачу вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором з вимогою повернення кредиту в строк до 07 жовтня 2023 року. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Встановивши, що позивач набув права вимоги до [PERSON] , як до боржника за кредитним договором № 014/1063/82/0290563 від 13 листопада 2018 року, а також те, що останній не спростував факт наявності у нього заборгованості за цим договором, що було його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про необхідність захисту прав ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» шляхом стягнення з відповідача суми заборгованості. За змістом статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-третьої статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано договір про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14 червня 2023 року, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» та адвокатом Титаренком В.В., додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14 червня 2023 року, замовлення № 212 від 19 жовтня 2023 року до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14 червня 2023 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення № 212 від 19 жовтня 2023 року до договору про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14 червня 2023 року, платіжну інструкцію № 1880 від 25 жовтня 2023 року та ордер на надання правничої (правової) допомоги від 15 грудня 2023 року. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За вказаних обставин, враховуючи, що від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн обґрунтованими. Задовольняючи позов, відповідно до статті 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved