Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Представниця позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»\~(далі ТОВ «Діджи Фінанс»)\~ [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест Фінанс» (далі - ТОВ «Інвест Фінанс»). В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 13.10.2021 з власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту № 4592891. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://cashberry.com.ua/. Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом чи електронного договору електронним підписом. Оскільки відповідачем був обраний один із вищеперерахованих варіантів підписання Договору, тим самим підтверджено прийняття умов Кредитного договору № 10004592891 від 13.10.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://cashberry.com.ua/. Таким чином, відповідач уклав Договір кредитної лінії № 10004592891 від 13.10.2021 з ТОВ «Інвест Фінанс» та 13.10.2021 відповідачу були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 10200,00 грн. Кредитний договір № 10004592891 від 13.10.2021 був укладений строком на 30 днів. Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Згідно з умовами Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022, ТОВ «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 10004592891 від 13.10.2021 на користь ТОВ «Діджи Фінанс»,\~а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс»\~набуло права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 38956,86 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 10200,00 грн., - заборгованість за відсотками становить 28756,86 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] , заборгованість у розмірі 38956,86 грн., судовий збір у розмірі 2684,00, та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Ухвалою суду від 12.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Заявою від 19.02.2024 зазначені в ухвалі суду недоліки були усунуті. Ухвалою суду від 21.02.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представниця позивача ТОВ «Діджи Фінанс»\~у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, просила на підставі наявних в справі доказів задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи - ТОВ «Інвест Фінанс» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надав. Відповідно до\~ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 13.07.2021 між [PERSON] та ТОВ «Інвест Фінанс» був укладений договір кредитної лінії № 10004592891 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10200,00 грн. Відповідно до умов договору, кредит надається строком на 30 днів, до 12.11.2021, процентна ставка 1,33 % в день, базова процентна ставка 2,33% в день (а.с.4-9, 10-11). ТОВ «Інвест Фінанс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 10200,00 грн, шляхом зарахування 13.10.2021 грошових коштів на платіжну картку №\~ [NUMBER] , що підтверджується листами АТ «ПУМБ» від 19.02.2024 № КНО-20.4/11 та № КНО-20.4/86 від 22.09.2022 (а.с.54-56). Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 38956,86 грн., з яких: 10200,00 грн тіло кредиту, 28756,86 грн. нараховані проценти. Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості за договором кредитної лінії № 10004592891 від 13.10.2021 (а.с.12-15). Судом також встановлено, що 05.09.2022 між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір факторингу № 556/ФК-22 у відповідності до умов якого, ТОВ «Інвест Фінанс» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс»\~за плату права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс»\~зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «Інвест Фінанс» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (а.с. 18-22). Відповідно до пункту 4.1 Договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній у Додатку № 1 до цього договору. Як вбачається з копій платіжних інструкцій за № 2474 від 06.09.2022, № 2493 від 12.09.2022, №2544 від 19.09.2022 ТОВ «Діджи Фінанс»\~перерахувало ТОВ «Інвест Фінанс» кошти передбачені договором факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2021 (а.с. 23). Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2021, ТОВ «Діджи Фінанс»\~набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 10004592891 від 13.10.2021 у розмірі 38956,86 грн. (а.с. 24). Повідомленням від 05.09.2022 № 26808 ТОВ «Інвест Фінанс» повідомило відповідача про відступлення права вимоги новому кредитору ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с.16). 12.12.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» направило відповідачу вимогу про погашення заборгованості за договором № 10004592891 від 13.10.2021 (а.с.17). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦПК України). Статтею 599ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведенням належним чином. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша\~фінансова\~установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс»\~підлягає стягненню заборгованість за договором № 10004592891 від 13.10.2021 у загальному розмірі 38956,86 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10200,00 грн., заборгованість за відсотками становить 28756,86 грн. Згідно з платіжною інструкцією № 5542 від 10.11.2023 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених судових витрат на правову допомогу, суд дійшов такого. Приписами ч.1ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Представник позивача адвокат Мінськовська А.В. діє на підставі договору про надання правової допомоги № 42649746 від 22.09.2023 укладеного між адвокатом Міньковською А.В. та директором ТОВ «Діджи Фінанс»\~Романенком М.Е. (а.с. 33, зв.стор.-35), ордеру на надання правової допомоги № 0015416 від 30.10.2023 (а.с.38) та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 6562 від 06.02.2020 (а.см.39, зв.стор.). Як передбачено у ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, та становлять одну із складових судових витрат ч. 1 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч. 4 ст.137, ч. 7 ст.139 та ч. 3 ст.141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. За положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року за № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Як вбачається з копії детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А.В., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс»\~щодо стягнення кредитної заборгованості, виконані роботи: -правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс»\~витрачений час 1 год, загальна вартість 500,00 грн; -складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, витрачений час 2 год, загальна вартість 2000 грн; -формування додатків до позовної заяви (письмові докази) витрачений час 1 год, загальна вартість 300 грн.; - подання позовної заяви та копії позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням, витрачений час 1 год., загальна вартість 200,00 грн. (а.с. 36). Копією акту від 17.11.2023, підтверджується факт надання правничої (правової допомоги) адвокатом (а.с. 37). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та\~фінансового\~стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку що стягненню підлягають документально підтверджені та обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу. Таким чином, з урахуванням обставин справи, обсягу наданих правових послуг з відповідача [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3\~000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved