Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

У червні 2020 року представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одна сім`я», звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та платежам, трьох відсотків річних, інфляційних втрат. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Сувертак І.В. від 07 вересня 2020 року прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.03.2021 року матеріали справи передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. Справу отримано судом 14.04.2021 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси суддя від 16.04.2021 року суддею Леоновим О.С. відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.08.2021 року провадження у цивільній справі за Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одна сім`я» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та платежам, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 916/402/21 у справі за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одна сім`я» про визнання недійсним загальних зборів та рішень, що знаходиться в провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2022 року провадження у справі за позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одна сім`я» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам та платежам, трьох відсотків річних, інфляційних втрат, поновлено. Відповідно до Наказу №1-в/тр/с від 18.01.2024 року суддя Леонов О.С. перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначити призначений повторний автоматизований розподіл даної судової справи 07.02.2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйку І.А. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання. В матеріалах справи знаходяться клопотання та заяви від [PERSON] , стосовно яких суд зазначає наступне. Суд роз`яснює, що учасники справи - це суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які наділені юридичною заінтересованістю, що визначає їх правовий статус при розгляді й вирішенні цивільної справи. Згідно ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами. Отже, суд зазначає, що лише учасники справи володіють правами передбаченими ч. 1 ст. 42 ЦПК України, а оскільки [PERSON] не є учасником справи, тому суд не приймає його заяви, клопотання та аргументи до розгляду під час ухвалення рішення, оскільки [PERSON] не є учасником даної справи. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеса від 10.04.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та просив справу розглядати без його особистої участі. Відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, відзиву на позов не надала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , та є співвласницею багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу установчих зборів №1 від 12 грудня 2011 року співвласниками Будинку було створено Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одна сім?я». Відповідно до Статуту ОСББ: Метою діяльності ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов?язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об?єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об?єднання може здійснюватися власними силами об?єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб?єктів господарювання. Основними завданнями є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово- комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов?язань, пов?язаних з діяльністю об?єднання. Згідно акта приймання-передачі, передався з балансу КП «Капітальне будівництво міста Одеси» на баланс ОСББ «Одна сім?я» 10-поверховий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . ОСББ «Одна сім?я» на підставі рішення Державної податкової інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДВС в Одеській області №1615544600652 від 19.12.2016 року, було включено до Реєстру неприбуткових установ та організацій, починаючи з якого визначається строк безперервної реєстрації неприбуткової організації. Згідно виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 06.07.2017 року, зареєстровано ОСББ «Одна сім?я» за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний код юридичної особи: 38016829. Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання i використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об?єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об?єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку", об?єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов?язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об?єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов?язань, пов?язаних з діяльністю об?єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об?єднання через свої органи управління. Об?єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об?єднання. Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов?язків співвласників, пов?язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" також передбачено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач зобов?язаний в т.ч. забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласники зобов?язані забезпечувати належне утримання належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; кожний співвласник несе зобов?язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співласник несе зобов?язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов?язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов?язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов?язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку», фінансування самозабезпечення об?єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об?єднання. Згідно частині 2 статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов?язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно із п.2 Розділу IV Статуту ОСББ «Одна сім?я», сплата встановлених загальними зборами об?єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об?єднання, є обов?язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюється загальними зборами об?єднання відповідно до законодавства та Статуту. Також, у п. 2 Розділу V Статуту ОСББ «Одна сім?я» зазначається, що співвласник зобов?язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. На засіданні Загальних зборів ОСББ «Одна сім?я» від 13.02.2016 року були затверджені членські внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі: для власників 2-10 поверхів 2,80 грн. за м.кв. та сплата за послуги охорони з 01.03.2016 року у розмірі 20 грн. в місяць. 08.04.2017 року на засіданні Загальних зборів ОСББ «Одна сім?я» були затверджені членські внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі: для власників 2-10 поверхів 4,00 грн. за м.кв. Також, на засіданні Загальних зборів ОСББ «Одна сім?я» від 29.10.2017 року був затверджений розмір цільового внеску у розмірі 80 грн. в місяць з кожного житлового та нежитлового приміщення. На засіданні Загальних зборів ОСББ «Одна сім?я» від 18.02.2018 року був затверджений розмір щомісячного цільового внеску на охорону прибудинкової території у розмірі 40 грн. з квартири та нежитлового приміщення. Також на засіданні Загальних зборів ОСББ «Одна сім?я» від 25.11.2018 року були затверджені членські внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі: для власників 2-10 поверхів 5,00 грн. за м.кв. та сплата за послуги охорони у розмірі 48 грн. в місяць з кожного житлового та нежитлового приміщення. Таким чином, з встановлених обставин, суд встановив, що відповідачка, як співвласниця багатоквартирного будинку повинна сплачувати кошти за отриманні нею послуги, затвердженими на загальних зборах внесків, проте не виконує своїх обов?язків, у зв?язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на березень 2020 року, згідно розрахунку ОСББ «Одна сім?я», становить 12 521, 01 грн. Згідно частині 2 статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов?язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.01.2020 року справі 910/1395/19, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за Законом України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку" законодавством на відповідача, як на члена ОСББ та на особу, у повному господарському віданні якої перебуває належне державі на праві власності майно, покладено обов?язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду постановою від 4 червня 2018 року залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій у цій справі, якими відмовлено у задоволенні позову. Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників, відноситься до виключної компетенції загальних зборі співвласників. Визначення розміру внесків проведено загальними зборами ОСББ за видом об?єкта нерухомого майна та відповідно до вимог розділу 3 статуту ОСББ, що узгоджується з положеннями частини дев?ятої статті 10 Закону № 2866-III, отже, рішення, прийняте на загальних зборах, не суперечить приписам чинного законодавства. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.02.2020 року у справі 522/2173/14, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об?єднання, зобов?язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об?єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 18.05.2017 року у справі 910/14668/16, приписами норми статті 17 Закону України "Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено права ОСББ, та відповідно, обов?язок щодо сплати встановлених законом та Статутом об?єднання платежів, зборів та внесків, в тому числі до резервного фонду, не лише для членів ОСББ, а й для власників приміщень у багатоквартирному будинку. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов?язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов?язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов?язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до разрахунку індексу інфляції за період з червня 2017 року по травень 2020 року становить 698,29 грн., 3% річних за період з червня 2017 року по травень 2020 року становить 473,27 грн. Таким чином, відповідачка, будучи власницею квартири [ADDRESS] , повинна сплатити загальну суму боргу за період з червня 2017 року по травень 2020 року, з урахування інфляційних та 3% річних, яка складає - 13 692, 57 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Частиною 3 тієї ж статті ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, суд під час винесення рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс позивач при розгляді справи, і які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 2500, 00 гривень. Судом встановлено, що судові на правову допомогу позивача склали 2500 гривень 00 копійок. На підтвердження вказаного факту в матеріалах справи наявні посвідчені копії: Договору №1 про надання правничої допомоги, що укладений між позивачем та АО «Бороган» від 25.05.2020 року, акту прийому-передачі виконаної роботи, що укладений між позивачем та АО «Бороган» від 28.05.2020 року, згідно якого позивач сплатив для АО «Бороган» вартість правової допомоги у розмірі 2500,00 гривень. Відповідно до позиції викладеній у постанові Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018 року, зменшення витрат на правову допомогу можливе лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності. Згідно постанови Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, за умови належного підтвердження витрати на професійну правничу допомогу стягуються і у випадку, коли фактично ще не сплачені стороною, а тільки мають бути сплачені. Верховний Суд прийшов до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 р. у справі №826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг. Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.04.2019 р. у справі № 922/619/18, суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи. Верховний Суд розглядаючи справи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу неодноразово звертав увагу, також, на сутність стягнення судом таких судових витрат, зазначаючи, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, зокрема у сфері публічно-правових відносин (постанови Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 р. у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 р. у справі № 826/13270/16). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи наведене та

Outcome: approved