Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про визначення місця проживання малолітньої доньки з ним. В обґрунтування позову вказує, що під час спільного проживання з відповідачкою у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Нещодавно він дізнався, що відповідачка у найближчий час має намір виїхати за межі України на заробітки і забрати з собою дитину. Вважає, що переїзд в іншу країну у такому віці негативно вплине на неї. Їй буде дуже важко пережити розлучення з батьком, друзями, школою і рідною домівкою. Зазначає, що працює приватним підприємцем, отримує регулярний дохід, має необхідні матеріальні можливості для того щоб забезпечити дитину всім необхідним, гарантувати їй повноцінний фізичний та духовний розвиток. За місцем проживання характеризується позитивно. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Коропської селищної ради у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без участі представника. Позов підтримує та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. \~ \~ \~ \~ Дослідивши\~матеріали справи,\~суд дійшов\~наступного висновку.\~ Як встановлено судом, [INFO] народилась [PERSON] , батьками є: [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Згідно довідки характеристики виданої заступником селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради Н.С. Басанець 15.01.2024 № 133/01-41 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Працює ФОП « [PERSON] ». Матеріали про притягнення громадянина до адміністративної відповідальності до Коропської селищної ради не надходили. Скарг від жителів смт. Короп відносно громадянина [PERSON] до Коропської селищної ради не надходило (а.с. 9). З довідки характеристики учениці 1-Б класу Коропської ЗОШ I-III ст. ім. Т.Г. Шевченка [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається у закладі з 2023 року. За час навчання зарекомендувала себе як здібна, розумна, спостережлива дитина. Дружня, добра учениця, по товариські відноситься до усіх дітей у класі. Арина завжди охайна, доглянута. Має всі необхідні речі для навчання. Батько, [PERSON] , цікавиться шкільним життям дитини, відвідує батьківські збори, спілкується з педагогами, які навчають Арину. [PERSON] приводить доньку до школи і забирає. Згідно акту обстеження умов проживання від 08.02.2024 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання добрі. У будинку проведений ремонт. Родина забезпечена побутовою технікою, одягом, взуттям, продуктами харчування. Опалення природний газ. Водопостачання підведене. Родина обробляє невелику земельну ділянку. Господарства не утримує. Дитина має окрему кімнату, де знаходиться ліжко, письмовий стіл, шафа для одягу та інших особистих речей, ноутбук, стільчик. Дитина має сезонний одяг, іграшки, забезпечена необхідними підручниками та іншими канцтоварами. Стосунки, традиції сім`ї приязні. Батько здійснює догляд за дитиною, забезпечує належні умови виховання та розвитку дитини, дбає про успішність дитини у навчанні. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Коропської селищної ради, мати дитини, [PERSON] не заперечує, щоб її донька [PERSON] проживала з батьком, оскільки працює вахтовим методом в іншому місті і не може достатньо уваги приділяти вихованню доньки, у присутності матері з`ясована думка малолітньої дитини про визначення її місця проживання, [PERSON] любить батька і хоче з ним проживати, тому орган опіки та піклування Коропської селищної ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтями 141, 150, 153, 155 Сімейного кодексу України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до частини першої статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків. Із системного тлумачення пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 Сімейного кодекусу України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно дитини та участі у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Враховуючи викладене, те, що відповідачкою не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин можливості проживання доньки разом з нею та щодо наявності належних умов проживання доньки за її місцем проживання, також щодо наявності майна, має посвідку на постійне місце проживання на території України, є громадянкою російської федерації, наявності відповідних доходів для можливості утримувати малолітню дочку, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини з позивачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved