Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] \~\~до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності. 03.05.2024 року позивачем до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач є дружиною [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина у виді нерухомого майна, а саме: 1/4 частки квартири [ADDRESS] ; гараж за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , будучи єдиним спадкоємцем за законом, спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла шляхом подачі відповідної заяви до Красногорівської державної нотаріальної контори. 15.12.2021 року державним нотаріусом Красногорівської державної нотаріальної контори Клименко Н.І. відкрито спадкову справу за спадкодавцем [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 68851178, номер у нотаріуса 194/2021. Одержати свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка позивач об`єктивно не має можливості, оскільки діяльність Красногорівської державної нотаріальної контори не здійснюється. За захистом майнових прав і законних інтересів [PERSON] звертається до суду. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явились,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи були\~повідомлені належним\~чином у\~встановлений законодавством\~строк та\~порядок, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечують на їх задоволенні. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Стаття 55 Конституції України про права і свободи людини і громадянина, які захищаються судом, передбачає, що кожен має право будь-якими, незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, ст.4 ЦПК України-кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. [INFO] помер [PERSON] , місце смерті м. Курахове Донецької області (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 03.08.2021 року Виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області). Після смерті [PERSON] , в силу ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина. За життя [PERSON] не скористався правом на залишення заповіту на підставі ст. 1234 ЦК України, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] (подружні відносини підтверджено: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , за яким [INFO] народжена [PERSON] , батьком якої є [PERSON] ; свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , за яким 11.09.1985 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу залишено прізвище « [PERSON] »; свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , за яким 14.12.1985 року укладено шлюб [PERSON] та [PERSON] , після одруження присвоєно прізвище за чоловіком « [PERSON] »; - донька [PERSON] (родинні відносини підтверджено: свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , за яким [INFO] народжена [PERSON] , батьком якої є [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , за яким [PERSON] уклала шлюб, присвоєно прізвище за чоловіком [PERSON] ). Інші спадкоємці відсутні. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане 03.11.2006 року Відділом приватизації Красногорівської міської ради квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності в рівних частках належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12452510, виданий 09.11.2006 року Районним комунальним підприємством «Мар`їнське бюро технічної інвентаризації» співвласниками трикімнатної квартири [ADDRESS] є: [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка). Згідно рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 07.08.2012 року по справі № 2/533/1507/2012 за [PERSON] визнано право власності на гараж по [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1309274, виданий 16.03.2013 року Реєстраційною службою Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області [PERSON] на праві приватної власності належить гараж загальною площею 27,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . З вказаного слідує, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить: - 1/4 частка квартири [ADDRESS] ; - гараж за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк, з дотриманням ч. 2 ст. 1269 ЦК України, - подала до Красногорівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67789008 від 15.12.2021 року за спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] заведено спадкову справу № 194/2021 від 15.12.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу; заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець першої черги [PERSON] протягом шестимісячного строку подала до Красногорівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердж. наказом МЮ № 296/5 від 22.02.2012 р.: - п. 4.9: свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини; - п. 4.10: видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] не має можливості звернутися до Красногорівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка. Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 року введено воєнний стан в зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Наразі воєнний стан продовжено до 13.05.2024 року (Указ Президента України від 05.02.2023 р.). В квітні 2022 року активізовано бойові дії на території Донецької області. На теперішній час населений пункт м. Красногорівка Донецької області та прилеглі території піддаються щоденним обстрілам з важкої артилерії, наносяться авіа-ракетні удари зі сторони держави-агресора, у місті точаться жорсткі бої, за офіційною інформацією голови Донецької обласної військової адміністрації інфраструктура міста майже зруйнована, з міста евакуйовано цивільне населення, в`їзд на територію міста можливий на підставі спеціальних перепусток. Відповідно до п. п. 2.1 пункту 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 - спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (п.п. 2.1); номер спадковій справі присвоюється один раз і складається з порядкового номера, за яким вона зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ, та зазначається через дріб (дефіс) рік, у якому вона заведена (п.п. 2.5) Вказане свідчить, що спадкова справа відкривається тільки один раз і тільки в одного нотаріуса. Отже, видача свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] можлива лише державним нотаріусом Красногорівської державної нотаріальної контори, діяльність якої не здійснюється в умовах воєнного стану. Положенням підпункту 2.7 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що за заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину може бути здійснена передача спадкової справи до іншого приватного нотаріуса (державної нотаріальної контори) в межах одного нотаріального округу після закінчення встановленого законодавством строку для прийняття спадщини у разі припинення, зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, тимчасового блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав. При цьому, така передача спадкової справи здійснюється фактично, а саме нотаріус, який веде незакінчену спадкову справу та нотаріус, якому ця справа передається складають акт приймання-передавання у двох примірниках з описом документів, наявних у спадковій справі (п. 2.8 п. 2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Разом із тим, передача спадкової справи, що заведена Красногорівською державною нотаріальної конторою не видається можливим з об`єктивних причин. Більш того, інформація щодо цілісності та не пошкодження будівлі, де розміщувався офіс державного нотаріуса (м. Красногорівка) відсутня. Сукупність вищевикладеного беззаперечно підтверджує наявність об`єктивних перешкод оформлення [PERSON] спадкових прав у нотаріальному порядку, тому наявні достатні правові підстави для здійснення захисту майнових інтересів позивача в спосіб визнання права власності на спадкове майно після смерті чоловіка в судовому порядку. Крім того, згідно частини першої статті 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Положеннями частини першої статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини другої цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в статті 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Верховний Суд України у постанові від 15.05.2013р. по справі № 6-37цс13 зазначав, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. В постанові від 02.07.2014р. по справі № 6-68цс14 Верховний Суд України роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018р. у справі № 908/1754/17 зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3); правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї); припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Так, квартира [ADDRESS] в силу ч. 2 ст. 183 ЦК України є неподільною річчю, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. З аналізу судової практики вбачається, що поняття «незначна частка» є оціночним, тому при вирішенні спору в судовому порядку суд враховує співвідношення вартості всього майна, часток кожного, тощо. Так, частка відповідача [PERSON] у спірному майні становить 1/4, частка позивача 1/2 (з урахуванням успадкованої частки після смерті чоловіка), тобто частка відповідача є незначною, виділити її в натурі є неможливим з технічної точки зору. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном. Так, в 2012 році [PERSON] виїхала з України на постійне проживання на територію Російської Федерації. Інтерес до володінні, користування квартирою в м. Красногорівка [PERSON] об`єктивно втратила. Обов`язки співвласника щодо утримання житла в належному стані, сплати комунальній послуг [PERSON] не виконує. [PERSON] має свою сім`ю, разом з чоловіком, дитиною мешкають в м. Когалим Російської Федерації, де відповідач має власне житло. Проти припинення в судовому порядку права на частку у спільному майні (квартира) [PERSON] не заперечує. З урахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для припинення права власності відповідача [PERSON] на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , з одночасним визнанням права власності на цю частку за [PERSON] . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

Outcome: approved