Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про виділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності на окремий об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач вказала, що їй, [PERSON] , належить 1/2 частина у праві спільної часткової власності на домоволодіння з надвірними будівлями, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі продажу від 29 грудня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори 29.12.1992 року за реєстровим номером 3-3619. Право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння зареєстровано за [PERSON] у Київському міському бюро технічної інвентаризації 16.02.1993 року, реєстровий № 2376. Відповідно архівної довідки № М-333 від 20.02.2024 КП КОР «Київське Обласне БТІ» зазначено, що згідно архівних даних БТІ, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння (житловий будинок) господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної часткової власності по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 29 грудня 1992 року Макарівською державною нотаріальною конторою Київської області за реєстровим № 3-3619. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.08.2004 року, номер запису про право власності 2259 в книзі 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6921815. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.02.2024 року за номером 365941133, право власності на 1/2 частину домоволодіння зареєстроване 05.08.2004 року за [PERSON] , на іншу 1/2 частину домоволодіння зареєстроване за: [PERSON] . Реєстраційний номер майна: 6921815, адреса: [ADDRESS] . Номер запису: 2259 в книзі 12, форма власності: приватна спільна часткова. Відповідно Договору купівлі-продажу від 29 грудня 1992 року, між співвласниками будинку спору щодо порядку користування самим будинком та спорудами не існує. У володінні та користуванні позивачки знаходяться: житловий будинок (літера «А») загальною площею 149,5 кв.м., житловою площею 81,8 кв.м.; прибудова (літера «а»), прибудова (літера а1); прибудова (літера а2); надбудова (літера а3); надбудова (літера «а4»); погріб (під «а»); сарай (літера «Б»), вбиральня (літера «В»); літня кухня (літера «Ж»), погріб (літера «Д»); огорожа - № 1-4, інженерний колодязь - № 5, про що свідчить експлікація з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 13 квітня 2023 року. Відповідно Витягу з Рішення Виконавчого комітету Макарівської селищної ради Київської області 25 грудня 2012 року № 155 про присвоєння адресного номера, виконавчий комітет вирішив: Надати дозвіл громадянину [PERSON] , домашня адреса: [ADDRESS] на присвоєння адресного номера (1/2 частині) житлового будинку [ADDRESS] . На підставі вказаного Витягу з Рішення про присвоєння (1/2 частини житлового будинку) окремої адреси на № [NUMBER] , [PERSON] , зареєстрував право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, житловий будинок, з надвірними будівлями та господарськими (присадибними) спорудами, об`єкт житлової нерухомості з окремою адресою: [ADDRESS] . У січні місяці 2024 року, [PERSON] , звернулася до землевпорядної організації для обмірів прибудинкової земельної ділянки на якій розташований житловий будинок. Після обмірів земельної ділянки, землевпорядною організацією було повідомлено [PERSON] про те, що відповідно фотозйомки земельних ділянок, даних реєстру на право власності, плану земельної ділянки на якій розташований житловий будинок належний їй на праві спільної часткової власності, зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] . Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 34902933 від 13.03.2015 року, за [PERSON] , зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0,1459 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. А, отже, відповідач у 2015 році зареєстрував та отримав свідоцтво про право власності на окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з господарськими спорудами за адресою, [ADDRESS] , в замін на належну йому 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами на підставі Договору купівлі - продажу від 29 грудня 1992 року, але, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями належного на праві спільної часткової власності відповідно Договору купівлі - продажу від 29 грудня 1992 року не припинилось. А також зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку на якій розташований та зареєстрований житловий будинок належний йому на праві власності як окремий об`єкт нерухомості. Вказана невідповідність призводить до того, що вказане не дозволяє позивачці реалізувати передбачене законодавством України право розпорядження своєю власністю. Враховуючи викладене, позивач просила: виділити їй, [PERSON] , в натурі належні 1/2 частини у праві спільної часткової власності домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 05.08.2004 року. Реєстраційний номер майна: 6921815, адреса: [ADDRESS] . Номер запису: 2259 в книзі 12. Визнати за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок (літера «А»), загальна площа 149,5 кв.м., житлова площа 81,8 кв.м.; прибудова (літера «а»); прибудова (літера «а1»); прибудова (літера «а2»); надбудова (літера «а3»); надбудова (літера «а4»); погріб (під «а»); сарай (літера «Б»), вбиральня (літера «В»); літня кухня (літера «Ж»); погріб (літера «Д»); огорожа - № 1-4, інженерний колодязь - № 5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.03.2024 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.05.2024 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. У підготовче засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Богданчук О.В. надійшло клопотання про розгляд справи за її та позивача відсутності та про підтримання позовних вимог, які просила задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. [PERSON] , належить 1/2 частина у праві спільної часткової власності на домоволодіння з надвірними будівлями, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу від 29 грудня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори 29.12.1992 року за реєстровим номером 3-3619 (а.с. 11-13). Право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння зареєстровано [PERSON] у Київському міському бюро технічної інвентаризації 16.02.1993 року, реєстровий № 2376 (а.с. 13). Згідно архівної довідки № М-333 від 20.02.2024 КП КОР «Київське Обласне БТІ» зазначено, що згідно архівних даних БТІ, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на об`єкт нерухомого майна домоволодіння (житловий будинок) господарськими будівлями та спорудами) [ADDRESS] зареєстровано на праві спільної часткової власності по 1/2 частині за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 29 грудня 1992 року Макарівською держава нотаріальною конторою Київської області за реєстровим № 3-3619 (а.с. 15). Право власності на нерухоме майно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.08.2004 року, номер запису про право власності 2259 в книзі 12, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 6921815 (а.с. 14). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.02.2024 року за номером 365941133, право власності на 1/2 частину домоволодіння зареєстроване 05.08.2004 року за [PERSON] , на іншу 1/2 частину домоволодіння зареєстроване за: [PERSON] . Реєстраційний номер майна: 6921815, адреса: [ADDRESS] . Номер запису: 2259 в книзі 12 (а.с. 14). Як вказала позивач та що визнав відповідач, відповідно Договору купівлі-продажу від 29 грудня 1992 року, між співвласниками будинку спору щодо порядку користування самим будинком та спорудами не існує. У володінні та користуванні позивачки знаходяться: житловий будинок (літера «А») загальною площею 149,5 кв.м., житловою площею 81,8 кв.м.; прибудова (літера «а»), прибудова (літера «а1»); прибудова (літера «а2»); надбудова (літера «а3»); надбудова (літера «а4»); погріб (під «а»); сарай (літера «Б»), вбиральня (літера «В»); літня кухня (літера «Ж»), погріб (літера «Д»); огорожа - № 1-4, інженерний колодязь - № 5, про що свідчить експлікація з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 13 квітня 2023 року (а.с. 18-21). Відповідно Витягу з Рішення Виконавчого комітету Макарівської селищної ради Київської області 25 грудня 2012 року № 155 про присвоєння адресного номера, виконавчий комітет вирішив: Надати дозвіл громадянину [PERSON] , домашня адреса [ADDRESS] на присвоєння адресного номера (1/2 частині) житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 23). На підставі вказаного Витягу з Рішення про присвоєння окремої адреси на № 52-А, [PERSON] , зареєстрував право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, житловий будинок, з надвірними будівлями та господарськими (присадибними) спорудами, об`єкт житлової нерухомості з окремою адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-25). У січні 2024 року, [PERSON] , звернулася до землевпорядної організації для обмірів прибудинкової земельної ділянки на якій розташований житловий будинок. Після обмірів земельної ділянки, землевпорядною організацією було повідомлено [PERSON] про те, що відповідно фотозйомки земельних ділянок, даних реєстру на право власності, плану земельної ділянки на якій розташований житловий будинок належний їй на праві спільної часткової власності, зареєстровано право власності на земельну ділянку за [PERSON] . Відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер: 34902933 від 13.03.2015 року, за [PERSON] , зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0,1459 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222755101:01:094:0003 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Отже судом встановлено, що відповідач у 2015 році зареєстрував та отримав свідоцтво про право власності на окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] , в замін на належну йому 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами на підставі Договору купівлі - продажу від 29 грудня 1992 року, але, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями належного на праві спільної часткової власності відповідно Договору купівлі - продажу від 29 грудня 1992 року не припинилось. А також відповідач зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку на якій розташований та зареєстрований житловий будинок належний йому на праві власності як окремий об`єкт нерухомості. Як вбачається з фотозйомки місця розташування земельних ділянок сторін та кадастрового плану земельної ділянки позивачки, вони мають різні об`єкти нерухомого майна, з різними адресами та межами земельних ділянок (а.с. 27). Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд керується наступним. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження мана. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У разі виділу двом співвласникам в натурі частки із спільного майна, для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і, у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Тож,\~приймаючи визнання\~відповідачем позову,\~що не\~суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Судові витрати за клопотанням позивачів з відповідачів не стягуються.

Outcome: approved