Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

12.03.2024 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 157 від 17.05.2003. Позивач зазначає, що від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду є несумісність характерів, різні погляди на взаємні обов`язки чоловіка та дружини, різне ставлення до спільного життя. На початку 2023 з відповідачкою припинено подружні стосунки, проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство. Фактично сім`я перестала існувати та шлюб існує лише формально. Тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Вважає, що майно, яке було нажито в період шлюбу вони розділять добровільно. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Полтави Грошової Н.М. від 13.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернувся до суду із заявою щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, звернулась до суду із заявою, в якій просить судовий розгляд здійснювати без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, повідомила, що обставини справи наведені у позові нею не визнаються, а саме щодо припинення подружніх стосунків з початку 2023 року. До цього часу вони проживали однією сім`єю і несли права та обов`язки подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви (клопотання) з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи,\~що в\~судове засідання\~не з`явились\~всі учасники\~справи,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2003 року, актовий запис № 157 від 17.05.2003 виконано відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 17.05.2003). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 541 від 14.10.2003 виконано відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 1051 від 25.09.2009 виконано Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства, не проживає однією сім`єю та при таких стосунках, які склалися між сторонами, враховуючи втрату ними почуття кохання і небажання відновити стосунки, збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі\~викладено,\~ст.ст.\~24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112,\~113,\~114\~СК України\~та

Outcome: approved