Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

ТОВ ФК «ПАРІС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування вимог посилається на те, що 05 березня 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» було підписано заяву-договір № 0027075 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Грошові кошти у сумі 10\~256 грн. 41 були зараховані АТ «РВС БАНК» на картковий рахунок клієнта. 05 березня 2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1. Позивач вказував, що до нього перейшло право вимоги за договором від 05 березня 2019 року на загальну суму 16\~984 грн. 38 коп. Тому, враховуючи той факт, що станом 10 березня 2023 року вищевказана сума боргу відповідачем не погашена та частково борг не сплачується, змушені звернутись до суду та суму боргу стягнути в примусовому порядку. Так, в призначене судове засідання представник позивача не прибув, при цьому, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає. Крім цього, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надав. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою його місця проживання та перебування, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.55). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У\~статті 129 Конституції України\~однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається\~ЦПК України\~та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій\~статті 10 ЦПК України\~і\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Судом встановлено, що 05 березня 2019 року між [PERSON] та АТ «РВС БАНК» було підписано заяву-договір № 0027075 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с.15). 05 березня 2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 05/03/2020-1 (а.с.17-20). Тобто, в даному випадку, право вимоги за договором від 05 березня 2019 року перейшло до ТОВ ФК «ПАРІС», про що свідчить акт прийому-передачі до укладеного договору факторингу (а.с.21). Як вбачається з поданого розрахунку, сума загальної заборгованості становить 16\~984 грн. 38 коп. (а.с.32-38). Так, відповідача в порядку досудового врегулювання спору було повідомлено, про що свідчить лист - вимога про усунення порушення кредитного зобов?язання (а.с.39), однак, станом на 10 березня 2023 року заборгованість відповідачем не сплачена. Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України\~ передбачено, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, враховуючи вимоги чинного законодавства, а також той факт, що позивачем умови договору були дотримані, кошти відповідачу перераховані, про що свідчить меморіальний ордер (а.с.23), а відповідач, порушуючи вимоги щодо до договору та закону, які регулюють дані правовідносини, кошти в добровільному порядку не повертає, суд приходить до висновку, що суму боргу в розмірі 16\~984 грн. 38 коп. слід стягнути в примусовому порядку, тим самим повністю задовольнивши позовні вимоги. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами\~ст.141 ЦПК України.\~ Частиною 1\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~ підлягає до стягнення 2 684 грн. 00 коп. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved