Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

23 січня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 31 травня 2013 року, шлюб зареєстрований Амур-Ніжньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 261. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. [PERSON] вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. В наданій до суду письмовій заяві відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 31 травня 2013 року Амур-Ніжньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, за актовим записом № 261. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різні погляди на життя та ведення спільного господарства. [PERSON] вважає, що сім`я розпалась остаточно, тому просить шлюб розірвати. Відповідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане припущенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved