Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Артеміда-Ф"" заборгованість за договором №688237 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.04.2020 року в розмірі 37244.07 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн.; витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінуера Україна" і [PERSON] укладено в електронній формі договір №688237 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ ""Лінуера Україна" " надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 1000 грн. Водночас [PERSON] строком на 30 днів, а також сплатити проценти за зниженою процентною ставкою 0,57% стандартною ставкою 1.90% у день. За договором факторингу №015-220221 від 22 лютого 2021 року ТОВ Лінуера Україна" відступило право вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіроко Фінанс", яке, у свою чергу, за договором факторингу №20240205/1 від 05 лютого 2024 року відступило це право позивачу. [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 15 квітня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 37244.07 грн.., яка складається з 10000.00 грн. залишок заборгованості за тілом, 21800.00 грн. процентів за користування, 5444.07 грн. інфляційного збільшення (нараховані за період з 01.05.2020 року по 22.02.2022 року). За таких обставин ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь 37 244 грн. 07 коп. заборгованості за договором про надання кошів на умовах споживчого кредиту, 2422,40 грн. судового збору та 7000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката. Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. В судове засідання представник позивача - адвокат Бачинський О.М., не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника та зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими\~ст. 280-282 ЦПК України,\~за відсутності відповідача [PERSON] , повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди представника позивача щодо такого порядку розгляду справи.\~\~\~ У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом в встановлено, що 01.04.2020 року відповідач [PERSON] (клієнт) уклав із TOB "Лінеура Україна договір №688237 про надання коштів на умовах споживчого кредиу, який вчинено із використанням електронного підпису відповідача, відповідно до якого Товариство надало відповідачу кошти в сумі 1000 грн., на банківський картковий рахунок, а відповідач зобов`язалася повернути отриманий кредит в строк, визначений умовами договору, а саме до 01.05.2020 року, на визначені договором реквізити позикодавця, зі сплатою відсотків за зниженою ставкою 208.05% річних. Пунктом 1.2 вказаного договору визначено, що за цим договором позикодавець зобов`язується надати Клієнту у власність грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктом 1.3 Договору, строк кредиту 30 днів. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором від 01.04.2020 року, який було відправлено на номер телефону, зазначений відповідачем, що підтверджується довідкою про ідентифікацію та відповідає ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Даний договір позики містить персональні дані відповідача, зокрема, його прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер банківського рахунку, на який перераховуватимуться грошові кошти, а також адресу, номер телефону та адресу електронної пошти відповідача. Із паспорта споживчого кредиту, який підписаний сторонами вбачається, що TOB "Лінеура Україна" надається кредит в розмірі 10 000.00 грн. строком на 30 днів, знижена процентна ставка становить 0,57% вдень. Орієнтована загальна вартість кредиту становить 11710.00 грн. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 2,7% в день з першого дня понадстрокового користування позикою. З повідомлення директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-2602 від 26.02.2024 року вбачається що ТОВ ««Універсальні платіжні рішення», надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкритих рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія [NUMBER] від 0210.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України №3 від 11.11.2013 року.Між підприємства ТОВ Універсальні платіжні рішенні» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 01.04.2020 20:27:02 на суму 100000.00 (десять тисяч гривень 00 копійок) грн.. картка [NUMBER] номер транзакції системі iPay.иа -52238833, призначення платежу. Зарахування 10000 грн. на карту [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості, станом на 15 квітня 2024 року, за Договором №688237 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.04.2020 становить 37\~244 грн.07 коп., а саме: 10000.00 грн. залишок заборгованості за тілом, 21800.00 грн. процентів за користування, 5444.07 грн. інфляційного збільшення (нараховані за період з 01.05.2020 року по 22.02.2022 року). 22 лютого 2021 року ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Сіроко Фінанс" уклали Договір факторингу №015-220211, яке в свою чергу відступило право вимоги за договором, укладеним з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" на підставі договору факторингу №20240205/1 від 05.02.2024 року . Згідно Договору факторингу №015-220211від 22.02.2021 р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Сіроко Фінанс" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до гр. [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №20240205/1, позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] , в сумі 31800.00 грн. (порядковий номер 61) TOB "ФК "Артеміда-Ф" за вих.№151/61-211050061 від 16.02.2024 р. направило повідомлення [PERSON] про відступлення права вимоги за договором про надання коштів у позику №388237 від 01.04.2020, із зазначенням суми боргу, яка складає 31800.00 грн. та досудову вимогу від 14.02.2024 року про сплату заборгованості за договором про надання коштів у позику №388237 від 01.04.2020 в добровільному порядку. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку про укладання вищевказаного договору позики між відповідачем та ТОВ "Лінеура Україна" у відповідності з вимогами чинного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування. За наведених обставин суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» суму заборгованості за Договором про надання коштів у позику №388237 від 01.04.2020 року в розмірі 37244.07 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У своєму позові ТзОВ «ФК «Артеміда-Ф» також просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь нараховані за період з 01.05.2020 року по 22.02.2022 року інфляційне збільшення в сумі 5444.07 грн. Як встановлено судом, кінцевий термін погашення позики відповідно до умов Договору про надання коштів у позику №388237 від 01.04.2020 року встановлений до 01.05.2020 року, а тому починаючи з 01.05.2020 року у відповідача виникло прострочення за взятими на себе зобов`язаннями. У свою чергу, нарахування індексу інфляції від простроченої суми за весь час прострочення до 22.02.2022 року відповідає вимогам п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18, провадження № 61-9124св20, вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Оскільки представником позивача не надано до позову документів, які підтверджують, що позивач оплатив адвокату послуги за надання правової допомоги з відміткою банку, позивачем не доведено, що він поніс витрати на оплату праці адвоката в розмірі 7000 грн., тому в цій частині суд відмовляє в позові за безпідставністю позовних вимог. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 гривень сплаченого судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №492 від 12 квітня 2024 року.

Outcome: partial