Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Департамент праці та соціальної політки Одеської міської ради звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] , з 28.03.2022 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі як внутрішньо переміщена особа. Відповідно до Порядку надання допомоги на проживання ВПО затвердженої постановою КМУ від 20.03.2022 року № 332 Гасановій була призначена допомога з 01.03.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі: 8\~000 гривень щомісячно. Разом з цим, позивач зазначає, що відповідач за результатами здійснення контролю до 24.02.2022 року проживала в м. Одесі та зверталась до управління у грудні 2021 року та у січні 2022 року щодо призначення тимчасової допомоги на дітей батьки яких ухиляються від виконання обов`язків по сплаті аліментів. Таким чином, представник зазначає, що за результатами перевірки [PERSON] , неправомірно було нараховано допомогу з 01.03.2022 року по 31.12.2022 рік у розмірі: 8\~000 гривень. Виплата допомоги була припинена з 01.11.2022 року. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача надмірно виплачені кошти у розмірі: 64\~000 гривні, а також витрати по сплаті судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року позовну заяву Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. Не погоджуючись з позовними вимогами на адресу суду 07.06.2023 року (вх. № 15834) представник відповідача адвокат Мазур Наталія Сергіївна подала відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву представник відповідача зазначила, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Сторона відповідача у відзиві зазначає, що не згодна з твердженнями позивача та вважає винесені Повідомлення про скасування дії довідок про взяття на облік ВПО № 16.08-18/3 № 16.08-18/4 від 03.02.2023 року неправомірними, а відтак позовні вимоги не законними. Сторона відповідача зазначає, що родина вимушена була залишити своє місце проживання, внаслідок збройного конфлікту, позивач не надав доказів щодо того, що відповідачу неправомірно була нарахована допомога на проживання ВПО (а.с.49-54). До відзиву на позовну заяву представником відповідача надані документи на підтвердження обставин, що в ньому викладені (а.с.55-65). В подальшому, ухвалою суду від 30 серпня 2023 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Мазур Наталі Сергіївни про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження по цивільній справі за позовною заявою Департаменту праці\~та соціальної\~політки Одеської\~міської ради\~до [PERSON] \~про стягнення\~надміру виплачених\~коштів до набрання законної сили рішенням суду у адміністративній справі №420/13259/23 за позовом [PERSON] до Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії (а.с.91). На адресу суду 22.11.2023 року (вх. № 34565) надійшло клопотання представника позивача Департаменту праці та соціальної політки Одеської міської ради К.Шпак про відновлення провадження у справі. Заява обґрунтована тим, що у справі № 420/13259/23 17.10.2023 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] залишено без задоволення (а.с.94-97). Ухвалою суду від 24.11.2023 року поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи в судове засідання (а.с.98). Чергове судове засідання у справі призначено на 23 травня 2024 року, сторони до суду не з`явились. На адресу суду 22.05.2024 року (вх. № 17562) через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача, згідно якого представник [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.109-110). Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлена (а.с.108), до суду не з`явилась, про причини не явки суду не повідомила, з будь-якими заявами на адресу суду не зверталася. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3 ст. 211 ЦПК України). З урахуванням зазначеного, зважаючи на подану представником позивача заяву щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача, з урахуванням належного сповіщення сторони відповідача про час та місце слухання справи, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у відсутність повідомлених сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, обставини викладені відповідачем у відзиві щодо відсутності підстав задоволення позову дійшов наступних висновків. Предметом розгляду справи є стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у розмірі: 64\~000 грн., які, як зазначає позивач відповідач отримала безпідставно та відмовляється в добровільному порядку здійснити їх повернення. Судом встановлено,\~що [PERSON] , [INFO] , з 28.03.2022 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі як внутрішньо переміщена особа. Відповідачу [PERSON] відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332, така допомога була призначена на період з 01.03.2022 по 31.12.2022 року, у розмірі 8\~000 грн., щомісяця. Представник зазначає, що за результатами здійснення контролю за призначенням допомоги було зясовано, що [PERSON] до 24.02.2022 проживала в м. Одеса та зверталась до управління у грудні 2021 року та у січні 2022, щодо призначення тимчасової допомоги на дітей батьки яких ухиляються від сплати аліментів. З наданих копій документів до позовної заяви, судом встановлено, що відповідач у січні 2022 року зверталась за отримання допомоги та 15.12.2021 року (а.с.16-17; 18). Після з`ясування цих обставин виникло питання щодо правомірності встановлення [PERSON] та її дітям статусу «внутрішньо переміщена особа» і як слідство - призначення та виплати грошової допомоги на період з 01.03.2022 по 31.12.2022 року, у розмірі 8000.00 грн.. щомісяця. Представник зазначає,\~що відповідача\~ [PERSON] \~було запрошено\~до управління та повідомлено, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року №1706-VII у разі виникнення питання стосовно факту переміщення особи, вона має надати докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії або яка окупована та з якої здійснено внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили таке переміщення. Відповідач [PERSON] надати таких документів не змогла. Виплата допомоги була припинена з 01.11.2022 року. За даними директора Одеського ліцею №40 за адресою: м. Одеса, вул. Д. Ойстраха, 15-А про навчання дітей гр. [PERSON] - [PERSON] та Мадіни у закладі з 05.02.2021 рік по теперішній час (а.с.32). Згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року - в задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування повідомлень про скасування дії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та зобов`язання поновити виплати допомоги на проживання як внутрішньо переміщеним особам відмовити повністю. Зазначеним судом рішенням встановлено наступне. Частиною 1 статті 7\~Закону визначено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Перереєстрація безробітних, яких у подальшому було зареєстровано як внутрішньо переміщені особи, здійснюється державною службою зайнятості за місцем перебування фактичного проживання особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 12 Закону №1706-VІІІ підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа, зокрема, подала завідомо недостовірні відомості. Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад на підставі прийнятого рішення невідкладно вносить до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відомості про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи мають, зокрема, громадяни України, яких визначені в абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №1706-VІІІ обставини змусили залишити або покинути своє місце проживання. У свою чергу, праву на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи кореспондує обов`язок уповноваженого органу перевірити, зокрема, достовірність зазначених у заяві про отримання згаданої довідки відомостей. Як вбачається із матеріалів справи, зареєстрованим місцем проживання позивача з 20.07.2010 року є [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №5585 від 26.11.2022 року. В рішенні суду зазначено, що згідно матеріалів справи вбачається, що позивач з грудня 2021 року перебуває на обліку в УПСЗН у Суворовському районі м. Одеси, як отримувач тимчасової допомоги на дітей батьки яких ухиляються від сплати аліментів, що підтверджується заявою від 15.12.2021 р. про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг та Декларацією про\~доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги. У цій заяві позивачем особисто зазначено, що вона зобов`язується про всі зміни повідомити у 10-денний термін. Слід звернути увагу на те, що 17.01.2022 року (перед початком повномасштабного вторгнення рф на територію України) позивач вчергове подала до Управління праці та соціального захисту населення Суворовського району м. Одеси заяву на призначення тимчасової допомоги на дітей батьки яких ухиляються від сплати аліментів, яка зареєстрована за №189. Крім того, в декларації про\~доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 15.12.2021 року, поданої до Управління праці та соціального захисту населення Суворовського району м. Одеси позивач вказала своє місце проживання: [ADDRESS] . Вищевикладені обставини, на переконання суду, дають обґрунтовані підстави для висновку, що до початку повномасштабного вторгнення рф на територію України позивач та її доньки фактично мешкали в місті Одесі, а відтак позивач не може вважатися внутрішньо переміщеною особою у розумінні ст. 1 Закону. Отже, фактичні обставини даної справи свідчать про правомірність оскаржуваних у цій справі рішень відповідач щодо скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги позивача були залишені без задоволення, а відтак, позовні вимоги щодо стягнення нарахованих коштів, як безпідставних підлягають задоволенню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). На час розгляду справи в добровільному порядку відповідач спірні кошти не повернула, при призначені допомоги була повідомлена про обов`язок повідомляти позивача про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті бо з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Постановою Кабінету Міністрів України №505 від 01.10.2014 року затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 2 Порядку №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах питань соціального захисту населення районних держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку виключно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п. 10 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. У відповідності до п.12 Порядку виплата допомоги припиняється у випадку виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. Згідно п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Факт недобросовісності набуття відповідачем отриманих коштів надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеної особи встановлено в судовому засіданні, а тому, грошова допомога, яка була нарахована відповідачу за період з 01.03.2022 року по 31.12.2022 року у розмірі: 64\~000 грн. має бути повернута відповідачем, як така, що одержана без належної правової підстави. Отже, приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2\~684, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved