Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 позов [PERSON] про стягнення заробітної плати невиплаченої при звільненні з роботи в повному обсязі, вихідної допомоги у зв`язку з порушенням строків звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати, невиплаченої заборгованості за авансовими звітами та оплати лікарняного задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь [PERSON] 380118,83 грн. заборгованості по невиплаті підзвітних коштів та судовий збір в сумі 3801,18 грн. В подальшому, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022 стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь позивача невиплачену суму заробітної плати в сумі 447,10 грн., вихідну допомогу в сумі 17 247,00 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 18 595,06 грн., невиплачену частину по оплаті за лікарняний в сумі 558,72 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 245 482,30 грн. Позивач зазначив, що відповідач не виконав рішення суду та не відповідає на запити і поштову кореспонденцію. Просив стягнути з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку з урахуванням сплати податків та обов`язкових платежів у порядку встановленого чинним законодавством з 19.06.2023 по день фактичного розрахунку або по день рішення суду. 16.10.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Наказом Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» № 85-к/тр від 14.06.2017 позивач був призначений на посаду завідувача станції насінницької Овруцької сортодослідної станції Житомирської філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу». На підставі заяви про звільнення від 18.02.2019 наказом Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про звільнення від 11 квітня 2019 року № 36 к/тр позивача було звільнено з 12.04.2019. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2021 у справі №761/10079/20 позов [PERSON] до Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про стягнення заробітної плати невиплаченої при звільненні з роботи в повному обсязі, вихідної допомоги у зв`язку з порушенням строків звільнення, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з затримкою строків її виплати, невиплаченої заборгованості за авансовими звітами та оплати лікарняного задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь [PERSON] 380 118,83 грн. заборгованості по невиплаті підзвітних коштів та судовий збір в сумі 3801,18 грн., у задоволені решти вимог відмовлено. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2022 у справі №752/1416/22 стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь позивача невиплачену суму заробітної плати в сумі 447,10 грн., вихідну допомогу в сумі 17 247,00 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 18 595,06 грн., невиплачену частину по оплаті за лікарняний в сумі 558,72 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 245 482,30 грн. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2023 у справі №752/382/23 стягнуто з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку з 14 вересня 2022 року по день ухвалення рішення в сумі 56 915,10 грн. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким було внесені зміни до ст. 117 КЗпП України, набрав чинності 19.07.2022. Верховний Суд в постанові від 12.02.2020 (справа №367/595/17, провадження №61-13222св18) вказав, що звернення працівника до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України. У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі ст. 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплата після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Виплата працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок ввести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Отже, у зв`язку з несвоєчасним розрахунком із звільненим працівником, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Відомості про те, що відповідач виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі і усі належні при звільненні суми, відсутні. Суд враховує, що загалом з Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на користь позивача був стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні згідно з рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.06.2023 у справі №752/382/23 за період з 14 вересня 2022 року по 16 червня 2023 року (день ухвалення рішення) в сумі 56 915,10 грн., тобто за дев`ять місяців, що становить більший період, ніж визначено ч.1 ст.117 КЗпП України. За таких обставин, суд вважає, що позивач необґрунтовано вимагає стягнення з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 19.06.2023 по день фактичного розрахунку або по день рішення суду, оскільки законодавець обмежив період, за який відповідач має сплатити середній заробіток, а позивач вимагає його стягнення поза межами цього шестимісячного періоду. Враховуючи наведене суд відмовляє в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача судові витрати не стягуються, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed