Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.02.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення грошових коштів в сумі 11000 дол.США, що за курсом валют станом на 30.11.2023 складає 400840,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 21 листопада 2018 року позичила для підприємця [PERSON] 11000,00 дол.США, які були йому потрібні для погашення банківського кредиту з метою уникнення штрафних санкцій. Договір позики між нею та [PERSON] письмово не укладався, боргової розписки в нього не вимагала. Гроші мали повернути, коли назбирається відповідна сума і за її вимогою. В день, коли принесла гроші, в офісі [PERSON] не було, а кредит, як їй пояснили в бухгалтерії, платити потрібно було вже, тому віддала їх касиру під запис у його касовій книзі. [PERSON] платив їй відсотки. Претензій до [PERSON] з приводу повернення грошей не було, оскільки він сплачував обіцяні відсотки систематично і без затримки. Гроші передавали його працівники. За жовтень 2021 року [PERSON] відсотків не сплатив. На її вимогу 25.11.2021 повернути гроші та сплатити прострочені відсотки повідомив, що її не знає та бачить вперше, ніяких доларів в неї не позичав. 27.11.2021 звернулась до нього з офіційною вимогою повернути гроші, до якої додала фотокопії аркушів з його касової книги про оприбуткування грошей, здачу їх в банк та сплату в грудні місяці перших відсотків. 07.12.2021 звернулася до керівника Шепетівської окружної прокуратури з заявою про притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне привласнення грошей. 09.02.2022 відомості про вчинення [PERSON] стосовно неї злочину були внесені до ЄРДР та почато досудове розслідування, яке триває на день подання позову. Ухвалою суду\~від 20\~грудня 2023\~року відкрито\~провадження у\~справі в порядку загального позовного провадження. 23.01.2024\~року представник\~відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] адвокат Водзінський О.В. подав до суду відзив на позов, в якому вказав, що в жовтні 2021 року [PERSON] встановив нестачу грошових обігових коштів, що задіяні у підприємницькій діяльності. Після виявлення фактів нестачі бухгалтер [PERSON] (сваха позивачки) та касир [PERSON] на робочому місці не зявлялися, а частина документів бухгалтерського та касового обліку зникли. На підставі наказу від 05.11.2021 розпочато інвентаризацію готівкових коштів. На звернення з вимогою зявитися на робочому місці та взяти участь у роботі інвентаризаційної комісії, [PERSON] та [PERSON] відповіді не надали. У звязку з\~тривалою неявкою\~на робочому\~місці та\~відсутністю будь-\~яких пояснень\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~звільнено з\~займаних посад\~за прогул\~01.11.2021\~та 02.11.2021\~відповідно.\~Одночасно з\~проведенням інвентаризації\~до [PERSON] \~звернулась з\~вимогою про\~повернення коштів\~у сумі\~11000\~дол.США\~сваха \~бухгалтера [PERSON] \~-\~ [PERSON] ,\~яку [PERSON] \~до цього\~часу не\~знав та\~ніколи не\~спілкувався з\~нею.\~У зв`язку\~з тим,\~що жодних\~коштів [PERSON] \~у [PERSON] \~не позичав\~та не\~отримував,\~в задоволенні\~позову просив\~відмовити. Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивача [PERSON] позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник позивача - адвокат Люблінський О.Ф. в судовому засіданні позов підтримав та заявив, що позивачка на прохання [PERSON] , яка є її свахою, надала позику в сумі 11 тис.доларів США відповідачу для здійснення його підприємницької діяльності. 21.11.2018 вони принесла ці гроші в офіс [PERSON] , він в цей час був у Львові, гроші віддала касиру [PERSON] , вона оприбуткувала їх у касу, а наступного дня віднесла у банк для погашення кредитної заборгованості [PERSON] . При цьому договору позики в письмовій формі не укладалось і розписки позивачці не видавалось. Гроші їй мали повернути як тільки вони з`являться у відповідача, а до цього часу він сплату чував позивачці відсотки в сумі близько 4 тис.грн. щомісячно. За весь час їй сплачено 152\~794 грн. відсотків. Відсотки вона також отримувала в офісі [PERSON] від касира [PERSON] , а іноді їх приносила [PERSON] , при цьому видатковий касовий ордер не оформлявся, з [PERSON] безпосередньо у неї контактів не було. Касова книга, де здійснювалися записи про позику та відсотки, була неофіційною. В судове засідання відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Водзінський О.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами надання позики відповідачу. Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в трудових відносинах з ФОП [PERSON] та посадах бухгалтера та касира відповідно, були звільнені після виявлення нестачі грошових коштів в касі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.11.2018 позивачка [PERSON] здійснила продаж належної їй квартини за 391\~500 грн. Свідок [PERSON] суду показала, що вона з 2000 по 2020 роки працювала на посаді бухгалтера у ФОП [PERSON] , який займався продажем морозива. В листопаді 2018 року він доручив їй знайти кошти для сплати кредиту, який брав відповідач, оскільки в зимовий період низькі заробітки та є нестача коштів. Їй було відомо про продаж квартири позивачкою, яка є її свахою, тому вона попросила її позичити ці кошти під 1,5% , на що позивачка погодилася. Вона приїхала в офіс та привезла 11 тис.доларів, віддала їх касиру [PERSON] в її присутності, та поклала їх у сейф, записала в касову книгу про позику на вказану суму. Після цього раз на місяць, починаючи з грудня 2018 року позивачка приходила в офіс і касир [PERSON] надавала їй відсотки за позику, про що робила записи у касовій книзі, іноді кошти передавали позивачці через її сусіда [PERSON] , який працює у них. Касова книга, в якій робилися записи про господарські операції, в тому числі про позику та відсотки за позикою, була неофіційною. Договір позики не укладали, оскільки діяли на довірчих відносинах. Після звільнення її та [PERSON] з роботи в жовтні 2021 року [PERSON] припинив сплачувати відсотки позивачці та відмовився повертати позику. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 369/3340/16-ц (провадження № 61-7418св18). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст.ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи відсутність договору позики та розписки чи іншого документу, який посвідчує передання позивачкою суми коштів, суд дійшов висновку, що позивачка не довела наявності у відповідача зобов`язань за договором позики. Суд вважає, що показання свідка та письмові записи у журналі, що є неофіційною касовою книгою, не є належними та допустимими доказами на доведення укладання договору позики між сторонами та передачі коштів в сумі 11\~000 доларів США відповідачу. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed