Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

19.02.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 10.11.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №788. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.11.2001 року між ним та [PERSON] (далі відповідач) було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] . Реєструючи шлюб з відповідачем, позивач сподівався, що вони зможуть побудувати міцну сім`ю, однак його сподівання виявилися марними. За час перебування у шлюбі сторони зрозуміли, що є зовсім різними людьми, із різними поглядами на життя, в результаті чого сторони припинили спільне проживання. Шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2022 року, сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач не має наміру підтримувати шлюбні стосунки з відповідачем, оскільки в даний час вони є зовсім різними людьми, яких не пов`язують ті почуття, на яких повинен будуватися шлюб та міцна сім`я. Позивач не бажає більше зберігати таку сім`ю, у зв`язку із чим змушений звернутися до суду із даним позовом. Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя та визначення місця проживання дитини між ними немає. Ухвалою суду від 25.03.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 17-18). Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, подали заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач позовні визнала та наполягала на розірванні шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 листопада 2001 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище\~ [PERSON] ) укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, запис №788, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії № [NUMBER] (а.с.13). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.05.2009 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №533 (а.с.14). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст.110 СК України. Як передбачено ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення\~ст.\~111\~СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач\~не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємовідносин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved