Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказувала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла частина житлового будинку по [ADDRESS] . Позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, у встановлений строк спадщину після смерті [PERSON] не прийняла у зв`язку з оперативним втручанням (видаленням нирки), подальшим її тривалим лікуванням, незадовільним станом здоров`я, а також тим, що вона тяжко перенесла смерть матері. У зв`язку з цим державний нотаріус Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовила позивачці у посвідченні її спадкових прав. Тому [PERSON] , вказуючи на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, просила про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці. У підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представниця [PERSON] не з`явилися, проте остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Вознесенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивачки та представників сторін, оскільки матеріали містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову у підготовчому засіданні, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому суд встановив, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно. Позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, у передбачений строк не вчинила дій, визначених ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, що свідчать про прийняття нею спадщини. Також суд не встановив інших осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] або мають право на її обов`язкову частку. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено Верховним Судом в постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд приймає до уваги, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку з з оперативним втручанням (видаленням нирки), яке відбулося 13 грудня 2015 року, подальшим її тривалим лікуванням, а також незадовільним станом здоров`я - наявністю інших тяжких захворювань (а.с. 12). Суд вважає зазначені фактори суттєвими, а причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними. За встановленого, суд вважає необхідним надати позивачці додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю у три місяці.

Outcome: approved