Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Зміст позовних вимог. [PERSON] в інтерсах якого діє адвокат Трун О.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свій позов аргументує тим, що відповідач є його батьком. На даний час він навчається за контрактом на 1 курсі Навчально наукового інституту Дніпровського гуманітарного університету, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення віку 23 років. Аргументи інших учасників справи. Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався. Рух справи. Ухвалою суду від 11.04.2024 року позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду\~від\~22.04.2024\~року\~відкрито\~провадження та\~ справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Від сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило. Беручи до\~уваги,\~що справа\~розглядається за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~за відсутності\~учасників справи,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування\~судового процесу\~за допомогою\~звукозаписувального технічного\~засобу не\~здійснювалося. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч.8 ст.279 ЦПК України). Обставини, що встановлені судом. Копією свідоцтва про народження (а.с.7) підтверджується, що позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки відділу реєстарції Добропільської міської ради № 1401 від 12.08.2020 року вбачається що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.6). Зі змісту позову вбачається, що [PERSON] самостійних доходів не має. Довідкою з Вищого навчального приватного закладу «Дніпровський гуманітарний університет» від 15.02.2024 року №601/2 підтверджується, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми здобуття освіти Навчального наукового інституту Дніпровського гуманітарного університету для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю 081 «Право». Навчається за контрактом. Стипендії не отримує. Термін його навчання до 30 червня 2027 року (а.с.8). Копією договору про надання платних освітніх послуг від 17.08.2023 року, укладеного між вищим навчальним приватним закладом «Дніпровський гуманітарний університет» та [PERSON] (для здобувача вищої освіти [PERSON] ) підтверджується, що вартість освітніх послуг, які надаються [PERSON] , за один навчальний рік складає 11450 грн. (а.с.12). Позиція суду та норми права, застосовані судом. Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що позивач, якому 07.03.2024 року виповнилось 18 років та який навчається у Навчальному науковому інституті Дніпровського гуманітарного університету за спеціальністю 081 «Право» має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою\~користь, як повнолітній син, який продовжує навчання. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання чи потребує позивач матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, суд приходить до висновку про те, що останній дійсно потребує допомоги у зв`язку з навчанням, так як навчання є платним, позивач не має офіційного джерела доходу, крім допомоги своєї матері. Крім того, суд враховує витрати, які необхідні позивачу для власного існування, а також розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Враховуючи розмір вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку, розмір витрат на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг, суд вважає, що позивач потребує допомоги відповідача. Будь-яких доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано. За вказаних обставин вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст.201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби повнолітнього сина що навчається, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином - 23 років, але не довше ніж до закінчення навчання, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 09.04.2024 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підставі статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про стягнення аліментів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Враховуючи наведене, позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», станом на день звернення позивачем до суду (станом на 09.04.2024 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн). Таким чином за подання цього позову до суду позивач, в разі його не звільнення від сплати судового збору, повинен був сплатити 1211,20 грн судового збору. Відповідно до ч.8 ст.14 ЦПК України, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом. Матеріалами справи підтверджується, що звернення з вказаним позовом здійснювалось представником позивача - адвокатом Трун О.В. в електронній формі через "Електронний суд". Відповідно до ч.3 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, враховуючи наведені норми, категорію спору, позивач мав би сплатити судовий збір, як за позов майнового характеру в розмірі 1211,20 грн з застосуванням коефіцієнту 0,8. Тобто при зверненні до суду з позовом позивач мав би сплатити 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8 = 968,96 грн). Враховуючи наведене та правила\~ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 968,96 грн. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню, на підставіст.141 ЦПК України, судові витрати в дохід держави в розмірі 968,96 грн. У відповідності до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved