Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

26.07.2017р. Акціонерне товариство Перший Український Міжнародний Банк (далі - позивач, АТ ПУМБ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 115 724 грн. 18 коп. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 26.07.2017р. на підставі кредитного договору № 200844924301 відповідачці було видано кредитну картку з кредитним лімітом 2 500 грн. 00 коп., який пізніше було підвищено до 64 900 грн. 00 коп. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, та її заборгованість перед позивачем станом на 01.12.2023р. складає 115 724 грн. 18 коп., з яких: 64 888 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом та 50 835 грн. 68 коп. - заборгованість по процентам. З огляду на вищевикладене позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості у заявленому розмірі. Представниця позивача [PERSON] в судові засідання 17.04.2024р. та 20.05.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас, у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу за відсутності представника банку. Дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судові засідання 17.04.2024р. та 20.05.2024р. не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. 20.05.2024р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2017р. між ПАТ ПУМБ та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом підписання відповідачкою Заяви № 200844924301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Вказаною заявою [PERSON] просила Банк відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та видати їй кредитну картку. Номер кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) [NUMBER] . В ній же просить банк встановити на її поточний рахунок у гривні відкритий за цією заявою кредитний ліміт у сумі 2 500 грн. 00 коп. Розрахунковий день - 20 число місяця. Платіжна дата - 20 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної карти встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної карти. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, клієнт її підписання є беззастережним підтвердженням, що клієнт приймає публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ ПУМБ в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку), а при обранні послуги з укладання договору страхування, підписанням Заяви підтверджує свою згоду на укладання договору страхування на зазначених умовах. Дата відкриття рахунку - 26.07.2017р., № балансового рахунку 2625, № особового рахунку - [NUMBER] . Вказана Заява № 200844924301 не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. До Заяви № 200844924301 позивач додав також Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що починає діяти з 10.06.2017р., а також додатки до неї, які не підписані клієнтом. Ним же надано Паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] 26.07.2017р. в якому відсутні відомості про те, що він є складовою Договору № 200844924301 від 26.07.2017р. Крім того, у цьому паспорті зазначено, що умови Договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 200844924301 без номеру та дати, умови кредитування змінювалися: 26.07.2017р. відповідачці встановлений кредит ліміт у розмірі 2 500 грн. 00 коп. (рахунок 26209405432433; 13.03.2018р. кредитний ліміт збільшено до 10 3000 грн. 00 коп.; 12.07.2018р. кредитний ліміт збільшено до 13 500 грн. 00 коп.; 25.04.2019р. кредитний ліміт збільшено до 15 800 грн. 00 коп.; 14.08.2019р. кредитний ліміт збільшено до 18 100 грн. 00коп.; 11.12.2019р. кредитний ліміт збільшено до 21 000 грн. 00 коп.; 14.08.2020р. кредитний ліміт збільшено до 24 000 грн. 00 коп.; 15.12.2020р. кредитний ліміт збільшено до 27 000 грн. 00 коп.; 20.05.2021р. кредитний ліміт збільшено до 35 000 грн. 00 коп.;16.06.2021р. кредитний ліміт збільшено до 47 800 грн. 00 коп.; 18.08.2021р. кредитний ліміти збільшено до 59 600 грн. 00 коп.; 27.02.2022р. кредитний ліміт збільшено до 59 600 грн. 00 коп.; 26.05.2023р. кредитний ліміт збільшено до 64 900 грн. 00 коп. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості суми простроченої заборгованості за відсотками користування кредитом станом на 01.12.2023р. та суми заборгованості з погашення суми кредиту станом на 01.12.2023р., а також банківських виписок за період з 26.07.2017р. по 01.12.2023р. з рахунків позичальниці № [NUMBER] , № [NUMBER] , заборгованість відповідачки за договором № 200844924301 станом на 01.12.2023р. року становить 115 724 грн. 18 коп., з яких: 64 888 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом та 50 835 грн. 68 коп. - заборгованість по процентам. При цьому, за час користування кредитними коштами, відповідачці банком нараховувалися відсотки за користування лімітом по договору, фактичне погашення яких відбулося на загальну суму 38 480 грн. 56 коп., хоча заява № 200844924301 не містила домовленостей сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. 01.12.2023р. відповідачці рекомендованим листом направлено письмову вимогу (повідомлення) щодо виконання зобов`язання з погашення заборгованості у розмірі 115 724 грн. 18 коп. Щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на приписи чинного законодавства в сфері кредитних правовідносин слід зазначити таке. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ ПУМБ). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті. За такого, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Заяві № 200844924301, на підставі якої позивач просить стягнути з відповідачки кредитну заборгованість, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір та порядок нарахування і сплати відсотків за користування ним, сплати інших платежів. Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальниця), стягнути заборгованість по процентам, хоча Заява № 200844924301 не містить домовленості сторін про розмір, порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів, крім Заяви № 200844924301 та самих розрахунків кредитної заборгованості за договором, виписок з особового рахунку, посилався, як на невід`ємну частину спірного договору, і Публічну пропозицію ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що починає діяти з 10.06.2017р., а також додатки до неї, які не підписані відповідачкою. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме умови та тарифи які викладені у цій Публічній пропозиції ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Заяву № 200844924301, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, інших платежів, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 03.07.2019р. (справа № 342/180/17). Суд, встановивши наведені обставини, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України. Отже відсутні підстави вважати, що укладаючи 26.07.2017р. кредитний договір сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами у тому розміру, про який зазначає позивач. За таких обставин, суд вважає, що надана позивачем Публічна пропозиція ПАТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не є складовою укладеного сторонами кредитного договору та не визначає його суттєві умови, в тому числі щодо розміру процентів за користування кредитом, а також сплати інших платежів. Щодо наданого позивачем паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачкою 26.07.2017р., то він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за процентами 50 835 грн. 68 коп. є безпідставними, необґрунтованими та незаконними, а відтак не підлягають задоволенню. Водночас, з наданих позивачем розрахунків заборгованості суми простроченої заборгованості за відсотками користування кредитом станом на 01.12.2023р. та суми заборгованості з погашення суми кредиту станом на 01.12.2023р., а також банківських виписок за період з 26.07.2017р. по 01.12.2023р. з рахунків позичальниці № [NUMBER] , № [NUMBER] , слідує, що за час користування кредитними коштами, відповідачці банком нараховувалися відсотки за користування лімітом по договору, фактичне погашення яких відбулося на загальну суму 38 480 грн. 56 коп., хоча заява № 200844924301 не містила домовленостей сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що оскільки кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено нарахування відсотків за користування кредитом, кошти, які були зараховані позивачем на погашення вказаних платежів, підлягають зарахуванню на погашення грошових зобов`язань в порядку, визначеному ст. 534 ЦК України. Так ст. 534 ЦК України визначено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже, з урахуванням умов кредитного договору, грошові кошти, які зараховані на погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом, комісії та інших платежів підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за основною сумою заборгованості за кредитом. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у розмірі 64 888 грн. 50 коп. підлягають частковому задоволенню, в розмірі 26 407 грн. 94 коп., оскільки кошти які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором, та мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу за кредитом (64 888 грн. 50 коп. (залишок заборгованості по тілу кредиту) - 38 480 грн. 56 коп. (кошти спрямовані на фактичне погашення простроченої заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом). На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідачки на користь позивача слід стягнути 552 грн. 79 коп. (22,82%) судового збору. Судовий збір в сумі 1 869 грн. 61 коп. покладається на позивача

Outcome: partial