Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про поділ будинку в натурі між співвласниками. Позивачка мотивує позов тим, що вона є співвласником ідеальної частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] , яка складається з загальної пощі - 35,9 м.кв., житлової площі - 25,2 кв.м. в складі приміщень: коридор цифра «8» - площею 5,8 кв.м., веранда цифра «9» - площею 4,9 кв.м., житлова кімната цифра «7» - площею 15, 5 кв. м., житлова кімната цифра « 6» - площею 9,7 кв.м. Відповідно до свідоцтва про право на сладщину за законом від 17 жовтня\~2017\~року, посвідченого державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної кантори, зареєстровано в реєстрі №206, [PERSON] є співласником та їй належить 1/2 частина будинку [ADDRESS] , іншим співвласником є рідна сестра - [PERSON] . В зв?язку з наміром використовувати, 1/2 частину житлового будинку одноосібно та в зв?язку з тим, що спільне користування будинком створює незручності, позивачка бажає виділити в натурі, 1/2 частину жилового будинку з метою уникнення в подальшому конфліктів та незручностей щодо спільного користування приміщеннями. Просить виділити [PERSON] в натурі 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , яка складається з загальної площі - 35,9 м.кв., житлової площі - 25, 2 кв.м. в складі приміщень: коридор цифра «8» - площею 5, 8 кв.м., веранда цифра «9» - площею 4, 9 кв.м., житлова кімната цифра «7» - площею 15,5 кв., житлова кімната цифра «6» - площею 9,7 кв.м. Позивачка та її представник\~адвокат Попів-Кішко Р.Й. в судове засідання не з`явилися, однак 16 травня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій вона просить розгляд справи проводити у його та позивачки відсутності, позовні вимоги вони підтримують та просять виділити приміщення згідно висновку експерта кімнати 6,7,8,9.. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою - за закінченням терміну зберігання. Згідно з п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення терміну зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Судові повістки скеровувались відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання. Іншої поштової адреси відповідачем суду повідомлено не було. Таким чином, відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, належним чином. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями частини 1\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено,\~що згідно технічного паспорта житлового будинку [ADDRESS] від 17 травня 2018 року, такий складається з підвалу 8,4 кв.м. та 1 поверху «А-1» загальною площею 90,4 кв.м.: коридор «1» - 5,1 кв.м., санвузол «3» - 4,4 кв.м., туалет «4» - 1,5 кв.м, кухня «5» - 8,4 кв.м., кімната «6» - 9,7 кв.м., кімната «7» - 15,5 кв.м., коридор «8» - 5,8 кв.м., веранда «9» - 4,9 кв.м., комора «10» - 9,3 кв.м., кімната «11» - 10,0 кв.м., кімната «12» - 15,8 кв.м.(а.с. 4-7). Свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 17 жовтня 2017 року, яке посвідчене державним нотаріусом Трускавецької державної нотаріальної контори Панкевич Р.І. та зареєстроване в реєстрі за №206, втановлено, що спадкоємцями майна [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] , а саме- житлового будинку з господарськими будлівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 жовтня 2017 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Тобто сторонам\~на праві\~спільної часткової\~власності належить\~спірний будинок\~за адресою:[ADDRESS] . Однак, як встановлено судом, на даний час між сторонами існує спір з приводу користування житловим будинком, який перебуває в їх спільній частковій власності, добровільно сторони не домовились про порядок користування спірним майном, а тому таке питання вирішується судом. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частини першоїстатті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першоюстатті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК Українивласникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина першастатті 319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 статті 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.3 ст.321 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення їх прав. Згідно з статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб. Аналогічне право міститься в ст.150 ЖК України, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Частиною третьою\~статті 358 ЦК України\~встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою-другою\~статті 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей\~183,\~358,\~364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Крім цього,зважаючи на вимоги частини 4\~статті 263 ЦПК України, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №583/2924/20\~зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. У\~постанові Верховного Суду України від 10 травня 2023 року усправі №404/7307/14\~зазначено, що учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, тому здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. Ухвалою Трускавецького\~міського суду\~Львівської області\~від 14\~лютого 2022\~року за\~клопотанням позивача\~була призначена\~судова будівельно-технічна\~експертиза.\~На вирішення\~експертів були\~поставлені запитання:Чи можливий з технічної точки зору поділ житлового будинку, відповідно до розміру частки кожного із співвласників у праві власності на будинок? Які варіанти розподілу будинку (позначити на плані, провести відповідні розрахунки, обґрунтування і пояснення)? Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14 листопада 2023 року №2353-Е, з технічної точки зору розділити в натурі житловий будинок [ADDRESS] між співвласниками, кожному з яких належить на праві власності по 1/2 частині даного будинку, технічно можливо. Експертом запропоновано єдиний найбільш ефективний варіант поділу житлового будинку. Першому співвласнику 1/2 частки, пропонуються наступні приміщення житлового будинку: 1-й поверх: - 5 - кухня площа 8,40 кв.м, - 11 - кімната площа 10,00 кв.м, - 12 - кімната площа 15,80 кв.м. Загальна площа приміщень житлового будинку, що пропонуються даному співвласнику становить 34,20 кв.м., що менше від його ідеальної частки на 5,05 кв.м, а загальна вартість приміщень житлового будинку, що пропонуються даному співвласнику становить\~106 683,00 грн., що є менше від його ідеальної частки на 11 159,00 грн. Другому співвласнику 1/2 частки, пропонуються наступні приміщення житлового будинку: підвал: - 1 - комора площа 8,40 кв.м. 1-й поверх: - 6 - кімната площа 9,70 кв.м. - 7 - кімната площа 15,50 кв.м. - 8 - коридор (кухня по факту) площа 5,80 кв.м. - 9 - веранда площа 4,90 кв.м. Загальна площа приміщень житлового будинку, що пропонуються даному співвласнику становить 44,30 кв.м., що більше від його ідеальної частки на 5,05 кв.м., а загальна вартість приміщень житлового будинку, що пропонуються даному співвласнику становить\~129 001,00 грн., що є більше від його ідеальної частки на 11 159,00 грн. При даному варіанті розподілу другий співвласник 1/2 частки має сплатити грошову компенсацію першому співвласнику 1/2 частки в розмірі 11 159,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 76, частини першої статті 95ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з частиною першою статті 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналіз матеріалів свідчить, що згідно з висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № №2353-Е від 14 листопада 2023 року, суду запропоновано технічно можливий варіант поділу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи наявна заява позивача про поділ будинку згідно варіанту, який запропонований експертом, а саме щодо виділення в житловому будинку [ADDRESS] кімнат «6», «7», «8» та «9». Відповідач жодних заперечень щодо застосування поділу будинку згідно варіанту, який зазначено у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи суду не надав, позиції щодо варіанту поділу будинку не висловив. Оскільки сторони не досягли у досудовому порядку згоди стосовно поділу спірного будинку, враховуючи згоду позивача на запропонований експертом варіант такого поділу, а також не наведення стороною відповідача будь-яких доводів стосовно вибору варіанту поділу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та поділити спірний будинок згідно варіанту у відповідності висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14 листопада 2023 року №2353-Е.

Outcome: approved