Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду, в якому просить визнати виконавчий напис № №10145 від 28.09.21 року вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївна про стягнення з неї в користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» коштів на суму 55560,76 грн. (UAH), таким, що не підлягає виконанню та стягнути з данного товариства в її користь безпідставно набуті кошти в сумі 2988,16грн. Ухвалою суду від 21.02.2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.03.2024 року від ТзОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Матеріалами справи\~встановлено,\~що 28вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис №10145, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 55560,76 грн. 25.01.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження на підставі вищезгаданого виконавчого напису. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Даний виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.1. пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно; сума грошових вимог не є безспірною, відповідачем не було подано нотаріусу документи, визначені п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів), а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Отже, при вчиненні спірного виконавчого напису щодо стягнення боргу за вказаний період, приватним нотаріусом не враховано положення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Зокрема того, що з дня виникнення права вимоги для такого стягнення минуло більше трьох років. Крім того, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу подаються: а) \~ \~ \~ \~оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) \~ \~ \~ \~документ, що встановлює прострочення виконання. Для вчинення оскаржуваного виконавчого напису відповідач зобов`язане було подати приватному нотаріусу передбачений законодавством перелік документів, а нотаріус - переконатися у безспірності розміру сум, встановити у якому розмірі виникла заборгованість, як по тілу кредиту, так і по відсоткам та пені, на основі поданого стягувачем пакету документів. Разом з тим, оскаржуваний виконавчий напис вчинено без повідомлення боржника про наявність боргу та вчинення виконавчого напису. Ні нотаріус, ні позикодавець не повідомив боржника письмово про вчинення виконавчого напису за Кредитним договором. Відтак, неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ФК. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів, стягнутих з нього у вигляді основної винагороди приватного виконавця на суму 2988,16 грн., то така позовна вимога також підлягає задоволенню, оскільки з оглянутої платіжної інструкції за №8439 від 07.02.2024 року вбачається, що з позивача стягнуто кошти на рахунок приватного виконавця на вищезгадану суму. За вказаних обставин та враховуючи правові приписи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved