Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 13 566 гривень 20 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем 31 серпня 2022 року між ним і відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1081-4109 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3 900 гривень 00 копійок зі сплатою процентів строком на 300 днів. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 24.12.2023 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 1 - 11). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 73, 76, 78). Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 31 серпня 2022 року між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1081-4109 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3 900 гривень 00 копійок строком на 300 днів (а.с. 15 - 25, 30 - 31). Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із нормою частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначений кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа створеного згідно із вимогами визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та особливостей передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту (а.с. 26 - 29). Також, у зв`язку із укладанням вказаного договору правовідносини між сторонами врегульовано Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом № 58-П від 26.10.2022 року директора ТОВ «УКР кредит фінанси», відповідно до яких, Клієнт заповнює заявку на отримання кредиту на Сайті, обов`язково вказуючи всі дані, відмічені в Заявці в якості обов`язкових для заповнення. У Заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні дані про себе, які необхідні для прийняття Кредитодавцем рішення про подальше надання Кредиту Клієнту. Клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладання Договору (а.с. 32 - 44). Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відомостями витягу з реєстрів банків щодо видачі кредиту 1081-4109 від 31.08.2022 року та довідкою товариства (а.с. 45 - 51, 52). Відповідно до пункту 5.1. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю отриманий кредит. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 24.12.2023 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 31 544 гривні 38 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 3 879 гривень 98 копійок і заборгованість по відсоткам - 27 664 гривні 40 копійок (а.с. 53 - 57). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, суд враховує норму частини першої статті 13 ЦПК України відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд стягує саме заявлену в прохальній частині заяви суму заборгованості. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 14). Враховуючи викладене,

Outcome: approved