Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 11.08.2022 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі дітей немає. Позивач вказала, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння між сторонами, а також відсутнє почуття поваги один до одного. Позивач зазначила, що сторони спільне господарство не ведуть, спільні відносини між ними повністю припинені, а спроби примиритись не дали очікуваних результатів. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 11.08.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складений актовий запис № 1644. 04.01.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 01.02.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 01.02.2024 заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позов [PERSON] до [PERSON] задоволений повністю. 28.02.2024 відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. 29.02.2024 заява про перегляд заочного рішення прийнята до розгляду та призначене судове засідання на 13.03.2024. 13.03.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючої судді Марциновської І.В. у відпустці. Судове засідання призначене на 03.04.2024. 03.04.2024 заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2024 скасоване, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначене судове засідання у справі на 20.05.2024. У судовому засіданні 20.05.2024 позивач [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених у позові, та просила позов задовольнити повністю. Пояснила, що категорично заперечує щодо примирення із [PERSON] , вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. У судовому засіданні 20.05.2024 відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що вживав заходи для примирення з позивачем, однак вони не дали позитивного результату. Відповідач вважає, що зберегти їхню сім`ю все ж таки можливо, однак для цього потрібно більше часу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 11.08.2022 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складений актовий запис № 1644. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 5). У даному шлюбі дітей немає. Разом з тим правом подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу подружжя не скористалось, оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалась на те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння між сторонами, а також відсутнє почуття поваги один до одного. Позивач зазначила, що сторони спільне господарство не ведуть, спільні відносини між ними повністю припинені, а спроби примиритись не дали очікуваних результатів. Разом з тим відповідач такі обставини заперечував та пояснив, що бажає зберегти шлюб із дружиною, оскільки кохає її. Суд встановив, що станом на даний час сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Такі обставини визнавались та не заперечувались сторонами у судовому засіданні. Крім цього, суд приймає до уваги те, що позивач категорично заперечує щодо примирення сторін та зазначила, що втратила почуття кохання та поваги до відповідача. При цьому суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для вжиття заходів щодо примирення з позивачем та збереження їхньої сім`ї. Однак такі заходи відповідач у тій мірі, яка була б достатньою для примирення сторін, не вжив. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, відсутність у сторін спільних дітей та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанціями № 9316-05005346-5069 від 27.08.2023, № 8328-9341-5366-5815 від 03.01.2024 (а.с. 1, 2). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved