Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 12\~067,39 грн. виплаченого страхового відшкодування та судовий збір в розмірі 2684 грн. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 11.12.2023 прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі. Всі наявні у справі докази були надані стороною позивача. Відповідачу скеровувалась ухвала про відкриття провадження, позов з додатками на адресу зазначену у позові та на адресу реєстрації, яка підтверджена інформацією наданою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, а також відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру. Окрім того, інформація про наявність такого позову у Личаківському суді була розміщена у відкритому доступі на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua Таким чином, відповідач будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наявність поданого Приватним акціонерним\~товариством «Страхова\~компанія «АРКС» позову про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, відзиву на позов із викладом своїх заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог чи заяви про визнання позову на адресу суду не скерував. З врахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 11.12.2020 о 03 год. 15 хв., керуючи автомобілем «MAN», номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] , та рухаючись по просп. Перемоги 67 (корп. 6) у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припарковані автомобілі, а саме: «Audi», номерний знак [NUMBER] , водія [PERSON] , «Honda Civic», номерний знак [NUMBER] , водія [PERSON] , та «Renault Scenic», номерний знак [NUMBER] , водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень всіх транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. А тому, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджено копією постанови Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року (а. с. 4-5). Як передбачено ч. 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 7 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею ст. 1187 ЦК України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Згідно роз`яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, відповідно до ч. 2 ст.1192 ЦК України. Судом встановлено, що 15.06.2020 року між власником транспортного засобу «Audi А4», номерний знак [NUMBER] [PERSON] та позивачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) «Прямий захист» (Оферта №44088а0ка), згідно якого забезпеченим є майнові інтереси власника транспортного засобу: «Audi А4», номерний знак [NUMBER] (а.с.6). Відповіддю від НПУ №3020365543370992 про дорожньо-транспортну пригоду підтверджено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 11 грудня 2020 року, о 03 години 15 хвилин на проспекті Перемоги, 67, корпус G у м. Києві, автомобіль «Audi А4», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав механічні пошкодження: передньої центральної та передньої правох частини. Правопорушники: 1-й винуватець ДТП [PERSON] (а.с.25-27). ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування») здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля «Audi А4», номерний знак [NUMBER] в розмірі 130\~000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №740426 від 13.01.2021 (а.с.22). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAN», номерний знак [NUMBER] на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК» ними на користь позивача було здійснено страхове відшкодування в розмірі 117\~932,61 грн (а.с.23). Дані обставини підтверджуються долученим протоколом огляду транспортного засобу, платіжним дорученням №17633 від 19.08.2021, ремонтними калькуляціями разом з аркушем перевірки даних від 26.12.2020, а також Страховим актом №ARX2694590 (а.с.15-23). Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування». Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MAN», номерний знак [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УПСК», відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду, його було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок ДТП потерпілому завдано збитки, позивачем здійснено виплату страхових відшкодувань потерпілому, тому до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача [PERSON] в розмірі 12\~067,39 (130\~000,00 117\~932,61). На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, переконливих доказів на спростування позиції позивача відповідач суду не надав, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження, позовна заява ґрунтується на законних підставах та підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 2 684 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №1010133 від 26 жовтня 2023 року (а.с. 3). А тому, на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2 684 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved