Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

14.05.2024 року на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису, в якій просить заборонити [PERSON] , [INFO] на строк 6 (шість) місяців: перебувати в місці проживання заявника [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .; наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування заявника; вести листування, телефонні переговори з заявником, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, 23.10.2020 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду шлюб розірвано. Після розлучення заявник проживає в належному їй на праві власності будинку [ADDRESS] . Однак, після розлучення [PERSON] постійно вчиняє акти фізичного насильства та систематично погрожує фізичною розправою заявнику, шукає зустрічі із заявником, вчиняє безпричинні сварки, висловлюється нецензурною лайкою, вчиняє конфлікти, завдає їй тілесних ушкоджень, підстерігає заявника в нелюдних місцях, де висловлює погрози, пошкоджує майно заявника, чинить сильний моральний тиск на заявника та створює постійно такі умови, за яких заявник змушена постійно переживати за своє життя та здоров`я, та вимушена постійно остерігатися посягань з боку заявника, що в свою чергу негативно вплинуло на психологічний стан її здоров`я та в цілому на якість життя заявника. Заявник неодноразово зверталась в поліцію щодо вчинення неправомірних дій свого колишнього чоловіка [PERSON] , стосовно вчиненням ним домашнього насильства та за вказаними фактами складено ряд протоколів про вчинення останнім адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 15.05.2024 прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, призначив розгляд за правилами окремого провадження (а.с. 30). В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, зазначила, що можливо здійснити обмеження відносно [PERSON] , шляхом заборони наближатись до заявника на відстань 50 метрів. Заявник зазначає, що колишній чоловік переслідує її, не випадково зустрічає її в місті, контролює її. Заінтересована особа [PERSON] заявлені вимоги не визнав, суду пояснив, що він цікавиться життям колишньої дружини, переймається, а тому колись приходив до будинку, подивитись чи вона вдома, бажав відновити стосунки, спілкуватися з дитиною. У місті випадково її зустрічає, не спеціально шукає з нею зустрічей. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2008 року. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с. 21). У судовому засіданні було встановлено, що заявник та заінтересована особа від шлюбу мають доньку [PERSON] . Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спільного майна, за умовами якого право спільної сумісної власності на спільне майно подружжя припиняється, а в особисту приватну власність [PERSON] , переходить квартира [ADDRESS] , а в особисту приватну власність [PERSON] переходить житловий будинок\~ [ADDRESS] (а.с. 7-8). [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] . Листом за вих. № 62азі від 04.04.2024 заступник начальника Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Сергій Мерзлюк повідомив, що згідно облікових даних інформаційного порталу Національної поліції України (ІПНП) містяться наступні відомості: - 15.02.2020 о 02:18 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання, [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння буянить. Дане звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян»; - 15.02.2020 о 03:25 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання, [PERSON] буянить та знущається. Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; - 18.10.2020 о 03:27 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання,\~ [PERSON] в алкогольному сп`янінні буянить. Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; - 19.09.2021 о 01:53 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання,\~ у неї з колишнім чоловіком [PERSON] виник конфлікт. Дане звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян»; - 19.09.2021 о 02:05 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання,\~\~ колишній чоловік [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння прийшов до будинку заявниці та влаштовує сварку, в будинку маленькі діти. Дане звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян»; - 19.09.2021 о 02:38 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання,\~\~ колишній чоловік [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння прийшов до будинку заявниці та влаштовує сварку. Дане звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян»; - 26.03.2022 о 22:01 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання,\~ [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння, просить про допомогу, в будинку діти. Дане звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян»; - 05.11.2022 о 23:58 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою її проживання,\~ [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння буянить. Дане звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян»; - 26.02.2024 о 14:57 до Білоцерківського РУП надійшла заява від [PERSON] про те, щоб притягнути до відповідальності колишнього чоловіка [PERSON] , який 26.02.2024 року за адресою: [ADDRESS] словесно ображав та вхопив за волосся. Дане звернення розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян». Відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. (а.с. 11-12). Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн (а.с. 19-20). Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з п.п. 3, 14 ч. 1.ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя та колишнє подружжя. Пунктом 2 ч. 1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року, винесеній у справі № 754/6995/19, зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ч. 1ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 2ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою, наводить факти втручання в її приватне життя з боку бувшого чоловіка [PERSON] . Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінюючи сам вид насильства (психологічне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу обов`язків та заходів тимчасового обмеження прав. З урахуванням викладеного, враховуючи суспільні інтереси та інтереси заявниці, наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] , з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає необхідним застосувати до [PERSON] обмежувальний припис строком на шість місяців та встановити заборону щодо перебування в місці проживання заявника, заборони наближатися на відстань 50 метрів до місця її проживання,\~ заборони вести листування, телефонні переговори з заявником [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку. Однак, не підлягає до задоволення вимога про заборону наближатись до місця роботи та інших місць частого відвідування заявника, оскільки обмежувальний припис не може містити невизначене формулювання обмежень прав особи, до якої він застосовується, а в даному випадку заявником не визначено конкретні місця частого відвідування та не вказано місце її роботи. Крім того, судом встановлено, що торгова діяльність [PERSON] \~ дещо пов`язана з діяльністю [PERSON] . В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: partial