Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій вказує, що 16 квітня 2021 року між ним, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Після укладання шлюбу дружина взяла його фамілію. [INFO] у шлюбі у них народилась дитина - [PERSON] . Зазначаю, що до укладання ним шлюбу, його дружина двічі перебувала у шлюбних в укосинах з іншими особами і від кожного шлюбу народила дитину. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі народилась донька [PERSON] . [INFO] [PERSON] загинув. У зв`язку із смертю батька, його донька отримує пенсію. Проте надати докази отримання пенсії він не може у зв`язку із тим, що відповідний документ не формується в системі «Дія». Пізніше, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Від [PERSON] [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . Згідно з рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області по справі N 658/2596/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області по справі № 658/2597/15-ц було задоволено [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] на [PERSON] аліментів на утримання його доньки [PERSON] . Проте, даний обов`язок [PERSON] не виконує і аліменти не сплачує, що підтверджується скріншотом з вебсайту єдиного реєстру боржників. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] фактично не бере участі в утримані своєї доньки - [PERSON] . Заявник зазначає, що всі діти не є повнолітніми, а [PERSON] та [PERSON] не досягли віку, з якого можуть працювати, [PERSON] не працює. Дружина Заявника не працює, та дохід не отримує окрім доходу отриманого у травні 2023 в розмірі 1845 грн. 00 коп.. Заявник в свою чергу, отримує пенсію. Згідно акту обстеження умов проживання від 30.10.2023 умови проживання є задовільними і Заявник є єдиним годувальником в сім`ї. З урахуванням наведеного, для всебічної реалізації його прав та законних інтересів, як батька, для забезпечення отримання належних йому та членам його родини, які перебувають на його утриманні, соціальних виплат, отримання пільг, а також юридичної визначеності їхніх сімейних відносин, Заявнику необхідно встановити факт перебування на його утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей. Заявник просить встановити факт перебування на утриманні [PERSON] , [INFO] (зареєстрований: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявник в судовому засіданні вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Заінтересована особа: [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, просила її задовольнити. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши заявника та заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник як на підставу звернення до суду із заявою, зазначає, що для всебічної реалізації його прав та законних інтересів, як батька, для забезпечення отримання належних йому та членам його родини, які перебувають на його утриманні, соціальних виплат, отримання пільг, а також юридичної визначеності їхніх сімейних відносин, йому необхідно встановити факт перебування на його утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 квітня 2021 року Каховським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 56, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ./а.с.6/ Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 228, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . /а.с.7/ Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] 24 квітня 1999 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». /а.с.8/ Від спільного шлюбу в них [INFO] народилась донька [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , вказаний [PERSON] . /а.с.9/ [INFO] [PERSON] помер, актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . /а.с. 10/ Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] 03 листопада 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище./а.с.12/ Від спільного шлюбу в них [INFO] народилась донька [PERSON] , батьком якої в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , вказаний [PERSON] . /а.с.13/ Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 30 жовтня 2015 року по справі № 658/2596/15-ц, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. /а.с.14/ Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили 30 жовтня 2015 року по справі № 658/2597/15-ц, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 09.07.2015 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття у розмірі однієї четвертої (1/4) частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. /а.с.15/ Відповідно до копії довідки про несплату аліментів № 35603/23.7/9 від 20 листопада 2023 року Любомльського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області, [PERSON] , місце реєстрації/фактичного проживання: [ADDRESS] , дійсно не отримує аліменти через Любомльський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області, Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з [PERSON] у період з 01.01.2023 року по 01.11.2023, згідно з виконавчим листом № 658/2597/15-ц. /а.с.16/ Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 27 листопада 2023 року, [PERSON] , за 1 квартал 2023 року по 4 квартал 2023 року БО «БФ «КАРІТАС-ЖИТОМИР» виплачено грошові кошти в розмірі 1845 гривень. /а.с.17-18/ Також згідно довідки про доходи № 9517545588461581, [PERSON] , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію по інвалідності, за період з січня 2023 року по листопада 2023 року в розмірі 120870,75 гривень. /а.с.19/ Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0143424, [PERSON] , місце проживання [ADDRESS] , перебував на лікуванні з 29.01.2024 по 30.01.2024. /а.с.34/ У матеріалах заяви також є акт обстеження умов проживання особи від 30.10.2023 року, виданий Службою у справах дітей Попільнянської селищної ради, проведений за адресою: [ADDRESS] , у якому зазначається, що за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні. Мати [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Сім`я проживає за рахунок заробітної плати [PERSON] , який є годувальником сім`ї. /а.с.24/ Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Сам по собі факт проживання за однією адресою не може свідчити про перебування на утриманні. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 18 квітня 2018 року у справі № 165/325/17, який відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини «утримання дітей», є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 КК України. Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Водночас, смерть матері або батька чи оголошення їх померлими припиняє їх обов`язок по утриманню дитини. До спадкоємців померлих батьків обов`язок по утриманню дитини не переходить. Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Діюче законодавство не передбачає обов`язку інших осіб здійснювати утримання дитини у випадку, якщо батьки не позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: - такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; - вітчим може надавати матеріальну допомогу. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами розгляду заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що заявник [PERSON] являється вітчимом трьох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України). Матеріали справи свідчать про те, що падчерки заявника мають рідних батьків - для [PERSON] , батьком є [PERSON] , який помер [INFO] , для [PERSON] , батьком є [PERSON] . Разом з тим, з наданих доказів не можливо встановити, що батько [PERSON] не надає їй матеріальної допомоги, що [PERSON] отримує матеріальну допомогу від держави (пенсію) менше прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, і що єдиним джерелом засобів існування є надання матеріальної допомоги Заявником. На підтвердження факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] надано копію довідки про несплату [PERSON] аліментів № 35603/23.7/9 від 20 листопада 2023 року Любомльського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області./а.с.16/ Однак, той факт, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання доньки, не свідчить про відсутність обов`язку такого утримання та не виключає стягнення з нього аліментів в майбутньому в процесі здійснення державним виконавцем виконавчих дій. Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні також будь-які дані щодо відсутності у неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] рідних діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ж неможливості належного утримання ними таких дітей. За таких підстав, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується обов`язок заявника утримувати неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] в силу ст. 268 СК України. Водночас, матеріали справи також не містять і доказів, якими би підтверджувалось фактичне утримання заявником вищезазначених дітей. Наданий до суду акт обстеження умов проживання від 30.10.2023 підтверджує лише факт спільного проживання заявника з дружиною та дітьми, проте такий акт не свідчить про утримання заявником зазначених осіб. Будь-яких інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на утриманні заявника неповнолітніх дітей, окрім спільного місця проживання, матеріали справи не містять. В той же час суд не може прийняти до уваги як належні докази утримання дітей, пояснення [PERSON] , оскільки вона є заінтересованою особою. Утримання особи передбачає її знаходження на тривалому або постійному матеріальному або грошовому забезпеченні з боку іншої особи, і ця допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що заявник взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї, а утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про перебування на утриманні заявника [PERSON] двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , матеріали справи не містять. Щодо вимоги Заявника про встановлення факту перебування на його утриманні його дитини [PERSON] [INFO] , суд зазначає наступне. На думку суду, встановлення факту утримання батьком дитини не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника як батька, про які він зазначив у заяві. Іншими словами, встановлення фактів з тією метою, що зазначена у заяві, не має юридичного значення для заявника. Утримання дитини батьком є законним обов`язком та не потребує встановленню судом з тією метою, про яку зазначив заявник. Потреба у додатковому встановленні такого факту судом не доведена. Таким чином, суд оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважає недоведеним факт перебування неповнолітніх дітей на утриманні заявника - [PERSON] . З огляду на викладене, заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є не обґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Щодо судових витрат. У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати понесені заявником на сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. не відшкодовуються.

Outcome: dismissed