Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

30.01.2024 року позивачка [PERSON] звернулась до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначає, що 17 червня 2006 року уклала шлюб з відповідачем по справі, актовий запис №32, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками. Діти фактично проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.01.2024 року. Відповідач свого батьківства відносно дітей не заперечує, але в добровільному порядку не виконує свого обов`язку по матеріальному забезпеченню власних дітей. З урахуванням матеріального становища дітей, яке характеризується тим, що позивач отримує заробітну плату в розмірі 7100 грн на місяць, матеріального становища боржника, яке характеризується тим, що, на скільки відомо позивачу здоровий, працездатний; на скільки відомо позивачу у боржника інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних утриманців не має, то позивач вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений судом у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) батька на місяць. Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітків (доходів), щомісяця, з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 25.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено на 15.05.2024 року. В судове засідання 15.05.2024 року позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без участі позивача. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України. Відповідач, [PERSON] згідно відповіді з відділу ЦНАП Зіньківської міської ради зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але в судове засідання, призначене на 15.05.2024 року не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем його реєстрації, судова повістка повернулась до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23),причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://zn.pl.court.gov.ua/sud1607. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як встановлено ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. [PERSON] згідно відповіді з відділу ЦНАП Зіньківської міської ради зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та саме за вказаною адресою направлялась судова повістка відповідачу. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст.280 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 15.05.2024 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.\~247\~ЦПК України та Рішення Конституційного\~Суду України\~№16-рп/2011\~від 08.12.2011\~року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. 280-284 ЦПК України, на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається із матеріалів справи, 17 червня 2006 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] в свідоцтві про народження яких сторони записані батьками (а.с. 11-13). Діти фактично проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.10). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.01.2024 року (а.с.14-16). За приписами\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~27\~Конвенції про\~права дитини,\~ратифікованої постановою\~Верховної Ради\~України від\~27\~лютого 1991\~року №78-ХІІ,\~держави-учасниці\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~або інші\~особи,\~які виховують\~дитину,\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення в\~межах своїх\~здібностей і\~фінансових можливостей\~умов життя,\~необхідних длярозвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ч. 1\~ст.\~184\~СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] є чоловіком працездатного віку, про розгляд справи повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, відповідач на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має (про їх наявність суду не повідомляв), стосовно заявлених позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини заперечень до суду не надав. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо\~після досягнення\~повноліття найстаршою\~дитиною ніхто\~з батьків\~не звернувся\~до суду\~з позовом\~про визначення\~розміру аліментів\~на інших\~дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Положеннями ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В той же час, ч. 1 ст.\~192\~СК України гарантує право звернутись до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі істотної зміни матеріального становища, яке унеможливлює виконання ним відповідного рішення про стягнення аліментів. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому, вивчивши всі матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позивач згідно Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved