Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку та веранди 1957 року забудови, веранди 1970 року забудови, літньої кухні та веранди 1968 року забудови, погріба 1977 року забудови, бані 1972 року забудови в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона спадщину прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк. спр.30,37). Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.32). Процесуальні дії у справі 09 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 25 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 20 січня 1989 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів усе належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право [PERSON] , про що свідчить копія заповіту (арк. спр. 7). Зміна прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (арк. спр.6). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк.спр.8). Відповідно до довідок №226, 227,225,228,224 від 03 квітня 2024 року, сформованих на підставі погосподарських книг, [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , в якому останній на день смерті був зареєстрований та проживав один. В фактичне управління то розпорядження спадковим майном після смерті [PERSON] з [INFO] вступила дочка померлого [PERSON] , яка здійснювала догляд за будинком, обробляла земельні ділянки (арк. спр. 14, 15,16). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» - відсутня (арк. спр. 12). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 53\~291,00 гривень (арк.спр.12 на звороті). До складу домоволодіння входять: житловий будинок, 1957 року забудови, веранда, 1970 року забудови, літня кухня, 1968 року забудови, веранда, 1968 року забудови, погріб, 1977 року забудови, баня, 1972 року забудови, вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.9-11). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк.спр.27-29). Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 04 квітня 2024 року (арк. спр. 13). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , тому підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI. Відповідно до\~частини першої\~статті 524,\~статті 534,\~статті 549\~ЦК УРСР\~1963р.\~спадкоємство здійснюється\~за законом\~і заповітом.\~ Кожний\~громадянин може\~залишити за\~заповітом усе\~ своє\~ майно\~або частину\~його \~(не\~ виключаючи\~ предметів\~ звичайної\~ домашньої\~обстановки і\~вжитку)\~одній або\~кільком особам\~як тим,\~що \~входять,\~так і\~тим,\~що не\~входять до\~кола спадкоємців\~за законом. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Зібрані по справі докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, відповідно до вимог статті 549 ЦК 1963 року, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління майном, оскільки здійснювала догляд за спадковим будинком, обробляла земельні ділянки. Інші спадкоємці відсутні. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця на будинок та господарські будівлі позивач надав суду довідку Новоушицької селищної ради від 03 квітня 2024 року, видану на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у\~погосподарських книгах\~визнавались як\~акти органів\~влади (публічні\~акти),\~що підтверджують\~право приватної\~власності,\~на підставі\~яких органи\~БТІ здійснювали\~державну реєстрацію\~права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] підтверджене належними доказами та не заперечується відповідачем. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] , на [ADDRESS] пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів». Зазначений факт є загальновідомим та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягає. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує. Відтак, позов необхідно задовольнити частково в межах характеристик домоволодіння, які зазначенні в технічному паспорті (арк. спр.11) та довідці БТІ (арк.спр.12 на звороті), оскільки позивач не довела наявності у складі спадкового домоволодіння веранди 1957 року забудови. Крім того, суд не зазначає у рішенні про те, що спадкодавець [PERSON] приходився батьком позивачу, оскільки такі докази у матеріалах справи відсутні. Оскільки відсутності інші спадкоємці, які прийняли спадщину чи претендували б на неї, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: partial