Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до Дзержинського\~районного суду\~м.Харкова\~з позовною\~заявою про\~розірвання шлюбу\~з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.03.2003 року сторони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що поступово відносини почали погіршуватись через різні погляди на життя, фактично шлюбні стосунки повністю припинились, спільне господарство не ведуть. Спору щодо майна та місця проживання дітей між сторонами немає. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 07.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. В судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 березня 2003 року, актовий запис №272, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.02.2024 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серія [NUMBER] від 02.12.2008 року. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України\~та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони сумісного господарства не ведуть, на примирення не згодні, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved