Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

У січні 2024 року представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» Ткаченко А.А. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом в якому просить стягнути із [PERSON] суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 81 675 грн 39 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та [PERSON] було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-209431422, за умовами якого застраховано цивільно-правову відповідальність водія при експлуатації транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] . 30.06.2022 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , під час руху по бульвару Олександрійському, 125 в місті Біла Церква здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, після чого винуватець зник з місця ДТП. Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 850 грн. Оскільки автомобіль, яким керував відповідач на момент ДТП був забезпеченим транспортним засобом за полісом страхування № ЕР-209431422, то позивач здійснив виплату страхового відшкодування за механічні пошкодження автомобіля «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] у загальному розмірі 81 675 грн 39 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 41173 від 19.10.2022.08.11.2022 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за вих. № 46883 з проханням добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, яка залишена без задоволення. Представник позивача посилаючись на п.п. в) п. 38.1.1 статті 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зазначає що має право звернутись до суду із регресним позовом до винуватця ДТП, оскільки останній залишив місце скоєння ДТП. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 07.03.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначив справу до розгляду. Позивач судове засідання свого представника не направив, представник позивача [PERSON] на електронну адресу суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подав. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. Також, відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.06.2022 о 07 год. 40 хв. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , під час руху по бульвару Олександрійському, 125 у місті Біла Церква, не був уважний,\~ не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної швидкості руху, не вибрав безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження чим завдано матеріальні збитки, внаслідок порушення вимоги пункту 2-3б, 12.1, 13.1 ПДР\~ України, чим вчинив адміністративне правопорушення,\~ передбачене статтею 124 КУпАП. А також, 30.06.2022 [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди чим порушив вимоги пункту 2.10 а правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 122-4КУпАП. Згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 14.09.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с. 23-24). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «УСГ», що вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-209431422, згідно умов якого ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн., розмір франшизи 2 600,00 грн (а.с.8). Страховиком здійснено розрахунок страхового відшкодування, та згідно страхового акту № ДКЦВ-25873 від 19.10.2022, складеного ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», розмір страхового відшкодування становить 81 675,39 грн (а.с. 41,42). Вказаний розмір страхового відшкодування було перераховано на розрахунковий рахунок [PERSON] , що стверджується платіжним дорученням № 41173 від 19.10.2022 (а.с.43). Отже, фактичні витрати ПрАТ «СК «УСГ», пов`язані зі страховим випадком становлять 81 675,39 грн. До матеріалів справи також надано протокол (акт) № 10с/07/22 огляду колісного транспортного засобу від 14.07.2022, ремонтну калькуляцію № ДКЦВ-25873, протокол узгодження про розмір страхового відшкодування (а.с. 25-40). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п. 50 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства; Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку (п. 54 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування») Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства (п. 59 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування») Відповідно до ч. 3, 4 ст. 102 ЗУ «Про страхування» у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства. Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 108 ЗУ «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п.п. в) п. 38.1.1 статті 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПрАТ «СК «УСГ» виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ПрАТ «СК «УСГ». Відповідач ні в який спосіб не заперечив позовні вимоги, не скористався своїм правом на подачу відзиву. За умовами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме сплачений позивачем судовий збір, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved