Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем [PERSON] на посаді водія навантажувача з 10.10.2022 року по 11.10.2022 року. Позов обґрунтовує тим, що наприкінці березня 2022 року, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, вона разом з чоловіком та дітьми вимушено залишили постійне місце проживання в м. Харків та перемістились на тимчасове проживання до м. Кропивницький. До переселення чоловік працював завідувачем складу ТОВ «Інтереколайн». У зв`язку з повномасштабним вторгненням ТОВ «Інтереколайн» зупинило діяльність. Трудова книжка чоловіка залишилась на підприємстві. Через переїзд до м. Кропивницький родина втратила дохід, чоловік почав підшуковувати роботу. У вересні 2022 року померлий чоловік знайшов в Інтернеті оголошення про наявність вакансій робітників у фізичної особи-підприємця [PERSON] за адресою виробництва: [ADDRESS] . Чоловік зателефонував за контактним номером телефону, з`ясував умови роботи та залишив свої дані. Відповідач зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 12.11.2007 року номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР) 24440000000012222. Згідно витягу з ЄДР видами діяльності відповідача є: 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у.; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів. Приблизно в кінці вересня 2022 року чоловіку зателефонували та запросили на стажування на посаду водія навантажувача. Декілька днів чоловік проходив стажування на запропонованій посаді. Успішно пройшовши стажування чекав виклику на роботу. З 10.10.2022 року чоловік приступив до роботи у відповідача водієм навантажувача на повний робочий день за адресою: [ADDRESS] . Зазначена посада передбачена Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» за кодом 8334. Оскільки трудова книжка чоловіка залишилась у ТОВ «Інтереколайн» в м. Харків, запис до трудової книжки про прийняття на роботу до ФОП [PERSON] в перший робочий день не було зроблено. 11.10.2022 року зранку чоловік вийшов на роботу, згідно правил внутрішнього трудового розпорядку. Внаслідок нещасного випадку на виробництві цього ж дня близько обіду він загинув. Під час виконання трудових обов`язків чоловіка притисло навантажувачем до стіни, внаслідок чого останній помер на місці. За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022121010003072 та здійснюється досудове розслідування слідчими Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ФОП [PERSON] належним чином не оформлено трудові відносини з [PERSON] . Відповідний наказ про прийом не роботу не видавався, повідомлення про прийняття працівника на роботу до компетентних органів не надсилалось. Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 07.09.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. 06.10.2023 року представником третьої особи надані суду пояснення. 19.10.2023 року відповідачем подано відзив на позов. Ухвалою суду від 23.01.2024 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили позов задовольнити. Позивач пояснила, що сім`я переїхала з м. Харкова, чоловік помер від нещасного випадку, в офіційних трудових відносинах з відповідачем він не перебував, хоча 10.10.2022 року та 11.110.2022 року ознайомився, як найманий працівник, з графіком роботи та правилами. У вересні він прочитав це оголошення, проходив стажування. Після нещасного випадку до неї приїздив [PERSON] особисто, пропонував допомогу, висловлював співчуття. В судове засідання, призначене на 09.05.2024 року позивач та її представник не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не сповістили, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавали. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала через відсутність будь-яких доказів трудових відносин, просила відмовити в задоволенні позову, таку ж позицію підтримала при виступі в судових дебатах 09.05.2024 року.. Допитаний в судовому засіданні 09.04.2024 року відповідач [PERSON] вказав, що жодних трудових відносин з померлим у нього, не було, ніякого стажування померлий не проходив, до жодних видів робіт не допускався, жодних вказівок щодо будь-яких видів робіт йому не надавав. Вказав, що займається підприємницькою діяльністю за адресою: [ADDRESS] , де відповідно до договору оренди винаймає, складське приміщення. За вказаною адресою розміщено ряд складів, які винаймають різні особи, що здійснюють підприємницьку діяльність. Територія до приміщень має відкритий доступ. На момент нещасного випадку найманих працівників не мав, проте того дня у нього планувалась співбесіда з декількома особами, яких він міг залучити в подальшому на роботу вантажника. Припускає, що на співбесіду міг прийти й померлий, проте раніше його не бачив. Жодних вказівок щодо проведення робіт йому не надавалось, до використання техніки допуск йому ніхто не надавав. 11.10.2022 року приїхав за адресою: [ADDRESS] , вже після настання смерті [PERSON] , відповідно, давати йому вказівок жодних не міг. 11.10.2022 року йому зателефонували з продовольчої бази та вказали, що за адресою: [ADDRESS] , стався нещасний випадок, в результаті якого померла людина. За даним фактом було викликано швидку допомогу та поліцію, яка, відповідно, почала розслідування. Також певні розслідування проводила інспекція праці, проте його результати станом на сьогоднішній невідомі, свою допомогу пропонував позивачу, так як так роблять всі люди. Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, підтвердив, що станом на сьогоднішній день проводиться спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 11.10.2022 року з [PERSON] , строк якого продовжено, оскільки ще проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження за даним фактом. До матеріалів справи долучив копії матеріалів розслідування нещасного випадку, що стався 11.10.2022 року з [PERSON] , підтримує позов [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~передбачено, що\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. У частині другій статті 2 КЗпП України зазначено, що працівник реалізує своє право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі чи організації, або з фізичною особою. Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У частинах першій-третій статті 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладанні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду-оплати праці» від 28.12.2014 року, який набрав чинності 02.01.2015 року, виключено частину четверту статті 24 КЗпП України, відповідно до якої трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Згідно з частиною першою статті 218 ЦК України (що підлягає застосуванню до спірних правовідносин в силу статті 9 цього Кодексу) недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Таким чином,\~можливо визнати\~трудовий договір\~укладеним за\~відсутності наказу\~чи розпорядження,\~лише за\~умови дотримання\~інших умов,\~необхідних для\~його укладення зокрема виконання\~працівником обов`язку\~щодо падання\~паспорта або\~іншого документа,\~що посвідчує\~особу,\~трудової книжки,\~а у\~випадках,\~передбачених законодавством,\~- також документа\~про освіту\~(спеціальність,\~кваліфікацію),\~про стан\~здоров`я\~та інших\~документів,\~за наявності\~письмових,\~чи інших\~доказів дотримання\~цих умов,\~окрім показань\~свідків. Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу. Вказане кореспондується правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 06.04.2020 року у справі № 462/762J/15-ц, 13.04.2020 року у справі № 344/2293/19, 24.11.2021 року у справі № 361/3422/19, від 16.06.2022 року у справі № 638/16444/19. Судом встановлено, що 11.10.2022 року за адресою: [ADDRESS] стався нещасний випадок, внаслідок якого загинув [PERSON] . Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2022 року зареєстровано кримінальне провадження № 12022121010003072 за ст. 272 ч. 2 КК України за фактом того, що 11.10.2022 року за адресою: [ADDRESS] , під час виконання робіт на підприємстві [PERSON] притиснуло погрузчиком до стіни, внаслідок чого останній помер на місці. Жодних процесуальних рішень відповідно до вимог ст. 110 КПК України в рамках даного кримінального провадження суду надано не було. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що з 10.10.2022 року чоловік [PERSON] приступив до роботи у відповідача водієм навантажувача на повний робочий день за адресою: [ADDRESS] . Зазначена посада передбачена Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» за кодом 8334. Оскільки трудова книжка чоловіка залишилась у ТОВ «Інтереколайн» в м. Харків, запис до трудової книжки про прийняття на роботу до ФОП [PERSON] в перший робочий день не було зроблено. Позивачем не доведено жодної з вище наведених умов відносини між ФОП [PERSON] та померлим чоловіком. В судовому засіданні з`ясовано, що померлий [PERSON] був у пошуках роботи та мав проходити співбесіду в день нещасного випадку. До жодних робіт не допускався, вказівок проводити роботи від [PERSON] не отримував, жодних заяв про прийняття на роботу померлий [PERSON] не складав, документів, що встановлювали би його особу, не надавав, інструктажів з охорони праці та техніки безпеки не проходив. [PERSON] , як фізична особа-підприємець, жодних наказів про допуск до стажування, про прийняття на роботу чи розпоряджень до проведення будь-яких робіт померлому не видавав, до проведення жодних робіт його не допускав. Померлий [PERSON] ніколи у ФОП [PERSON] не працював, а з огляду на зазначені вище положення взагалі повинен був дотриматися умов, необхідних для укладення трудового договору, тобто скласти заяву про прийняття на роботу, подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку тощо. ФОП [PERSON] паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку від померлого [PERSON] не отримував, заробітну плату не, виплачував, розпоряджень про допуск до роботи не надавав, відтак будь-яких трудових відносин між ФОП [PERSON] та померлим [PERSON] не було. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому, розподіляючи тягар доведення між сторонами, саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт виникнення та припинення трудових відносин. В судовому засіданні було допитано в якості свідків осіб, що надавали свої пояснення під час спеціального розслідування Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Свідок [PERSON] вказав, що займається підприємницькою діяльністю та орендує склад за адресою, де стався нещасний випадок. Вказав, що був безпосереднім очевидцем нещасного випадку, який стався з померлим [INFO] . До цього померлого раніше не бачив. Відповідача знає як особу, яка також здійснює підприємницьку діяльність за адресою [ADDRESS] . Про трудові відносини померлого з відповідачем йому нічого не відомо. Свідок [PERSON] вказав, що з померлим був знайомий, оскільки раніше з ним працював та вони разом шукали, роботу. Саме померлий [PERSON] запропонував йому піти з ним на співбесіду щодо роботи вантажника, яка мала відбутись зранку 11.10.2022 року за адресою, де й стався нещасний випадок. До 11.10.2022 року він не був знайомий з відповідачем. Прийшовши на територію складу їм з померлим особи, що були на території складу, сказали чекати, вони перевдягнись і знаходились на подвір`ї, де знаходився електронавантажувач. Померлий самостійно сів за кермо навантажувача та проїхав на ньому, ніхто жодних вказівок використовувати навантажувач чи виконувати будь-які інші види робіт їм не надавали. Після проїзду померлий підійшов до місця, де сушились горіхи, і в цей час навантажувач поїхав назад та придавив його. Після настання нещасного випадку вже приїхав відповідач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що здійснює підприємницьку діяльність за адресою: [ADDRESS] . Відповідача по справі знає. В день нещасного випадку він прийшов на роботу, відчинив склад, який винаймав, вигнав навантажувач на подвір`я. Кому саме належить навантажувач не знає, його використовують в діяльності різні особи, в тому числі і він, і відповідач. Самого нещасного випадку не бачив. Вийшов на подвір`я зі складу, коли вже нещасний випадок стався. До [INFO] померлого бачив на території складу, як особу, що шукає роботу, мав його номер телефону та давав йому номер телефону відповідача. Відповідач того дня вже приїхав після настання нещасного випадку. Про трудові відносини померлого з відповідачем не знає. Покази вказаних осіб узгоджуються з їх письмовими поясненнями, що знаходяться в матеріалах спеціального розслідування Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та долучені до матеріалів справи. Свідок зі сторони позивача [PERSON] вказав, що є пасинком позивача, померлий був чоловіком його матері. Вказав, що померлий в день смерті зібрався та пішов на роботу вантажника до [PERSON] . Про всі ці відомості йому було відомо від померлого. Потім [PERSON] привіз речі, телефон і навушники [PERSON] . Роботу [PERSON] найшов через газету або Інтернет. Також у позивач посилається на пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» щодо того, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. При цьому, жодного розпорядження ФОП [PERSON] померлому про проведення будь-якої роботи не надавав, про те, що останній міг щось виконувати за адресою: [ADDRESS] , обізнаний не був. Крім того, у позові не зазначено, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивачу необхідно встановлення факту, не вказала в чому саме полягає спір між нею та відповідачем та взагалі наявність правових підстав для встановлення саме у судовому порядку факту перебування у трудових відносинах з огляду на те, що станом на сьогоднішній день ще проводиться спеціальне розслідування нещасного випадку управлінням інспекційної діяльності у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та проводиться досудове розслідування Кропивницьким районним управлінням поліції ГУИП у Кіровоградській області. Жодних відмов, які б свідчили про порушення прав позивача та необхідність звернення до суду з даним позовом матеріали справи не містять, що додатково свідчить про передчасність заявлених позивачем вимог та відсутність порушеного права. Враховуючи викладене та те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів наявності між померлим [PERSON] та ФОП [PERSON] фактичних трудових відносин, позовні вимоги є недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не було сплачено судовий збір при зверненні в суд, а тому стягненню з неї на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1\~073,60 грн.

Outcome: approved