Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] діючи через свого представника звернувся до суду з позовом про визначення [PERSON] для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] у віці 73 роки померла баба позивача та відповідача [PERSON] .. Після смерті останньої залишилося спадкове майно частки квартири, у [ADDRESS] . Всі троє синів [PERSON] померли. На день смерті з [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. Позивач будучи спадкоємцем 5 черги, своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки думав що спадщину прийняв його батько [PERSON] . Проте, звернувшись після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] із заявою про прийняття спадщини, позивачу стало відомо, що він квартиру після смерті матері не прийняв. Тому строк для прийняття спадщини з поважної причини. У судове засідання сторони не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 15.04.2024 року було прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання. Представник позивача подав до суду заяву від 27.05.2024 про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача та його представника. У заяві від 01.05.2024 відповідач проти задоволення позову не заперечив. Також у заяві від 27.05.2024 відповідач просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права. [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження наявного у матеріалах справи є сином [PERSON] (а.с.9) Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є братами, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження є сином [PERSON] (а.с.10) Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 06.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 21.10.2002 [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого повторно, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 01.03.2023, [PERSON] , помер [INFO] . Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло від 05.05.1999, квартира по [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.2023 [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.17) Листом вих..№9/01-16 від 20.02.2024 [PERSON] приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Вовк Н.П. роз`яснено, що [PERSON] пропущено строк прийняття спадщини після смерті його баби [PERSON] . Як вбачається з довідки виданої Рівненським міським відділом ДМС України УДМС в Рівненській області, [PERSON] була зареєстрована в [ADDRESS] , в період з 16.01.1972 по 04.03.2015. Знята з реєстраційного обліку у зв`язку із смертю. З відповіді Рівненського міського відділу ДМС України УДМС України в Рівненській області від 09.04.2024, вбачається, що за адресою реєстрації померлої [PERSON] інформація, про інших зареєстрованих осіб відсутня. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 06.09.1982, що підтверджується копією рішення (а.с.24). За приписами\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу вимог\~ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.\~1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Як стверджується матеріалами справи, позивач є спадкоємцем за законом і не відмовляється від прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За приписами\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Як слідує зі змісту положень ч. 1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В абз. 6 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців: 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом враховується, що з огляду на встановлені обставини справи, спадкоємець за законом - позивач пропустив встановлений законом 6-місячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.\~\~Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved