Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Представниця позивача адвокат Андрієнко М.В. у березні 2024 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що 10.04.1990 позивач та відповідачка уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі Аккольського району по РАГС філіалу НАО «ГК «Правительство для граждан» по Акмолинській області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу внесено запис за №56-001-13-1018930. Підставами для розірвання шлюбу представниця позивача вказала те, що сторони вже більше 15 років не спілкуються та не бачилися. Посилаючись на вказані обставини представниця позивача просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.04.1990 у Відділі Аккольського району по РАГС філіалу НАО «ГК«Правительство для граждан» по Акмолинській області, актовий запис №56-001-13-1018930. Ухвалою суду від 21.03.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представниця позивача у судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій вказала, що просить провести розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, але у судове засідання повторно не з`явилася, та не повідомила суд про причину неявки і не подала відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що 10.04.1990 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у Відділі Аккольського району по РАГС філіалу НАО «ГК «Правительство для граждан» по Акмолинській області Республіки Казахстан, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу внесено запис за №56-001-13-1018930. Після реєстрації шлюбу відповідачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність згоди позивача на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved