Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

ТзОВ «Фінансова\~компанія «Фінтраст\~Україна» звернулося\~до суду\~з позовом,\~в якому\~просили стягнути\~з [PERSON] \~на свою\~користь борг\~за кредитним\~договором,\~укладеним в\~електронній формі,\~в розмірі\~62\~940,00\~грн.,\~а також\~сплачений судовий\~збір та\~витрати на\~професійну правову\~допомогу в\~сумі 10\~000,00\~грн.\~Свої вимоги\~мотивували тим,\~що 07.10.2021\~між ТзОВ\~«Авентус Україна»\~та [PERSON] \~за допомогою\~Інформаційної телекомунікаційної\~системи кредитодавця\~було укладено\~договір №\~4884816\~про надання\~споживчого кредиту,\~що підписаний\~в порядку,\~визначеному ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~На виконання\~вимог вказаного\~Закону відповідач\~пройшов реєстрацію\~в ІТС\~ТзОВ «Авентус\~Україна»,\~обрав бажану\~суму кредиту\~та строк\~кредитування,\~ознайомився з\~текстом примірного\~кредитного договору\~та іншою\~необхідною інформацією,\~після чого\~кредитодавцем було\~зроблено відповідачу\~пропозицію в\~особистому кабінеті\~укласти електронний\~кредитний договір,\~яку останній\~прийняв,\~тобто було\~укладено кредитний\~договір у\~вигляді електронного\~документа згідно\~вимог ст.\~639\~ЦК України,\~а для\~його підписання\~надано одноразовий\~ідентифікатор «С782418».\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~позивач взяв\~на себе\~зобов`язання\~надати відповідачу\~кредит в\~сумі 20\~000,00\~грн.\~на строк\~30\~днів з\~фіксованою зниженою\~процентною ставкою\~0,019\~%\~в день.\~Кредитодавець виконав\~взяті на\~себе зобов`язання\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу\~кредит відповідно\~до умов\~укладеного договору\~шляхом перерахування\~кредитних коштів\~на платіжну\~картку [PERSON] . При цьому, 03.11.2021 року відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора на суму 106,40 грн., в зв`язку з чим відбувалося продовження строку кредиту на 30 календарних днів до 03.12.2021 року зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. Однак, відповідач кредитні кошти не повернув у повному обсязі та не виконав інші грошові зобов`язання, тому станом на 06.03.2024 року у нього виникла заборгованість в розмірі 62 940,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 42\~940,00 грн. 17 січня 2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, у відповідності до якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за кредитним договором № 4884816 від 07.10.2021 року. Вказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1423361 від 06.03.2024 року (а.с. 37) адвокат Столітній М.М. не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника позивача. Відповідач відзиву на позов не подавав, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення: 15.03.2024 року, 04.04.2024 року та 02.05.2024 року (а.с. 88,93,100), однак, всі повістки повернулися до суду без вручення адресату в зв`язку з тим, що останній відсутній за вказаною адресою. Також [PERSON] викликався в судове засідання шляхом поміщення оголошень про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 03.04.2024 року та 02.05.2024 року (а.с. 90,98). За таких обставин суд 23.05.2024 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.10.2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4884816 про надання споживчого кредиту (а.с. 9-13). Згідно умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту від 07.10.2021 року (а.с. 17-19), ТзОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. шляхом перерахування цих коштів за реквізитами платіжної картки на строк 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п.п. 1.5, 3.1 даного договору та додатку № 1 до вказаного договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Процентна ставка є фіксованою та становить знижену процентну ставку 0,019 % в день за умови, якщо позичальник виконає свої зобов`язання в строк, передбачений договором. Якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розмір платежів буде нараховуватися за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 07.10.2021 року відповідач підписав договір про надання споживчого кредиту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримав від ТзОВ «Авентус Україна» кредитні кошти в сумі 20 000,00 грн. на платіжну картку. Умови кредитування визначені у Правилах надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в яких обумовлені порядок та умови укладення кредитних договорів, нарахування відсотків, з чим [PERSON] погодився, підписавши їх. ТзОВ «Авентус Україна» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З договору факторингу № 17.01/23-Ф від 17.01.2023 року та витягу з Реєстру боржників (а.с. 45-49,15) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 4884816 ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». Як вбачається з картки обліку договору (розрахунку заборгованості) (а.с. 23-34), на час відступлення права вимоги 16.01.2023 року у відповідача наявна заборгованість за договором № 4884816 від 07.10.2021 року в розмірі 62\~940,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 42\~940,00 грн. При цьому, [PERSON] здійснив всього 1 сплату з метою погашення кредиту, а саме: 03.11.2021 року на суму 106,40 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 62\~940,00 грн. заборгованості за договором № 4884816 про надання споживчого кредиту від 07.10.2021 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2\~422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції в національній валюті від 05.03.2024 року № 3538 (а.с. 79). Крім того, на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до позову долучено договір № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023 року, укладеного між ТзОВ\~«Фінансова компанія\~«Фінтраст\~Україна»\~\~та адвокатом Столітнім М.М., звіт про надання правової допомоги згідно вказаного договору від 06.03.2024 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн., рахунок на оплату по замовленню № 2442/06/03 від 06.03.2024 року, а також платіжну інструкцію в національній валюті від 06.03.2024 року № 3740 про сплату адвокату послуг з аналізу, складання та подання позовної заяви в розмірі 10\~000,00 грн. (а.с. 20-21,36,69-70). Ці витрати не викликають в суду сумнівів, а тому відшкодування понесених ТзОВ\~«Фінансова компанія «Фінтраст\~Україна»\~\~витрат на правову допомогу слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved