Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В позові зазначив, що 27 січня 2023 року він сплатив відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 18 000 грн. за надання бухгалтерських послуг з подачі уточнюючих декларацій зі сплати податку на додану вартість за лютий-жовтень 2022 року та розблокування ПДВ для ТОВ «БК МПК». Зазначає, що позивач оплатив відповідачу послуги згідно правочину у письмовій формі, зміст якого зафіксований у платіжних банківських електронних документах. Підтвердженням цього є коментар до платежу у платіжному дорученні від 27 лютого 2023 року: «Переказ власних коштів. БК МПК, бух послуги за декларації та уточнення лютий-жовтень 2022, розблокування ПДВ». Отже, цей правочин є правомірним та вчиненим в письмовій формі. Проте, до теперішнього часу вище обумовлені послуги відповідачем надані не були, уточнюючі декларації зі сплати ПДВ за лютий-жовтень 2022 року не подані, ПДВ не розблокований, що є порушенням зобов`язань відповідача за правочином. Враховуючи, що відповідач не виконав зобов`язання, позивач 15 вересня 2023 року звернувся до відповідача із вимогою в строк до 25 вересня 2023 року повернути сплачені йому грошові кошти в сумі 18 000 грн. за ненадані відповідачем послуги. Претензія позивача повернулася у зв`язку із її неотриманням, а грошові кошти за ненадані послуги повернуті так і не були. З урахуванням наведеного, крім суми основного зобов`язання в розмірі 18 000 грн. відповідач має сплатити позивачу цю суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а саме: 1 008, 58 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 492, 66 грн. Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначив, що в своєму позові позивач безпідставно просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 18 000 грн. У січні 2023 року до відповідача звернувся директор ТОВ «БК МПК» [PERSON] стосовно того, що йому потрібні консультації щодо формування уточнюючих розрахунків по ПДВ очолюваної ним компанії «БК МПК» за період з лютого по квітень 2022 року. З директором ТОВ «БК МПК» [PERSON] було погоджено суму оплати після утримання всіх податків та нарахування ЄСВ за таку послугу у розмірі 18 000 грн. 27 січня 2023 року на банківську картку відповідача надійшла сума коштів у розмірі 18 000 грн., що підтверджується скріншотом з інтернет-банкінгу. Відповідач зв`язався з директором ТОВ «БК МПК» щодо надходження суми грошових коштів за обумовлені послуги від третьої особи, на що отримав підтвердження, що це є сплатою коштів за такі послуги від ТОВ «БК МПК». У лютому 2023 року [PERSON] надав відповідачу податкові накладні для формування проекту уточнюючих декларацій з ПДВ за лютий-квітень 2022 року. На виконання домовленостей з директором ТОВ «БК МПК» відповідач підготував та 14 лютого 2023 року направив директору ТОВ «БК МПК» проекти уточнюючих декларацій з ПДВ за лютий-квітень 2022 року по даній компанії для їх подальшого підписання та направлення податковому органу, що підтверджується скріншотом з месенджера телеграм. Як вбачається із другого скріншоту, директор ТОВ «БК МПК» ознайомився з деклараціями. Отже, відповідач виконав свої зобов`язання за усним договором перед ТОВ «БК МПК» в повному обсязі, тому жодних підстав для стягнення коштів відповідача не має, а доводи позовної заяви є безпідставними, необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами. Між відповідачем та ТОВ «БК МПК» була домовленість саме щодо надання консультації щодо формування уточнюючих розрахунків по ПДВ зазначеної компанії за період лютий-квітень 2022 року та підготовка уточнюючих декларацій з ПДВ за вказаний період. Жодних інших домовленостей щодо наданих послуг не існувало. На підтвердження ніби то наданих послуг позивач надає платіжне доручення від 27 січня 2023 року, в якому зазначено: переказ власних коштів: БК МПК, бух послуги за декларації та уточнення лютий-жовтень 2022 року, розблокування ПДВ. Однак, ні між позивачем, ні між директором ТОВ «БК МПК» та відповідачем не було жодних домовленостей чи усних договорів про надання послуг в частині підготовки уточнюючих декларацій по ТОВ «БК МПК» за травень-жовтень 2022 року та розблокування ПДВ. Позивач не надав жодних належних доказів невиконання (ненадання) відповідачем обумовлених послуг, а саме: надання консультації щодо формування уточнюючих розрахунків по ПДВ зазначеної компанії за період лютий-квітень 2022 року та підготовка уточнюючих декларацій з ПДВ за вказаний період. В свою чергу, відповідач надав докази підготовки уточнюючих декларацій з ПДВ за вказаний період та їх направлення директору ТОВ «БК МПК». Зазначив, що інформація (призначення платежу), яка зазначена платником в платіжній інструкції: БК МПК, бух послуги за декларації та уточнення лютий-жовтень 2022 року, розблокування ПДВ, не відповідає усним домовленостям між відповідачем та ТОВ «БК МПК», сформована позивачем самостійно та без участі відповідача, при цьому невідомо, чому саме таке формулювання призначення платежу обрав платник, враховуючи, що воно не відповідає усному договору між сторонами. Відповідач не надсилав ТОВ «БК МПК» рахунок на оплату послуг з призначенням платежу, який вказаний платником. Ствердив суду, що спір виник, на обґрунтування позивача, щодо ненадання відповідачем послуг юридичній особі - ТОВ «БК МПК». При цьому, позивачем у справі є особа, яка фактично виступила як довірена особа від ТОВ «БК МПК» виключно в якості платника, при цьому вказавши в платіжній інструкції «БК МПК». Тобто, фактично спір у справі є спором між відповідачем та ТОВ «БК МПК», тим більше, що позивач звернувся до суду за захистом порушених справ, свобод та інтересів саме ТОВ «БК МПК». Вважає, що позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, тому необхідно відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідач отримав грошові кошти від позивача, послуг відповідно до умов договору не надав. Зазначив, що грошові кошти були надані відповідачу 27 січня 2023 року, а в лютому 2023 року відповідач мав надавати послуги. Позивач сплатив власні грошові кошти відповідачу в інтересах ТОВ «БК МПК». Ствердив, що правочин був укладений в письмовій формі, відповідач прийняв від [PERSON] грошові кошти, отже, визнав його належним платником, тобто визнав позивача як особу, яка діяла в інтересах ТОВ «БК МПК». Вказав, що коментар до платежу у платіжному дорученні від 27 січня 2023 року є умовою договору. Зазначив, що відповідачем послуги для ТОВ «БК МПК» не були надані. Уточнив суду, що позивач [PERSON] звертався до суду від свого імені і хоче повернути свої грошові кошти. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Суду пояснив, що в 2023 році до нього звернувся директор ТОВ «БК МПК» [PERSON] та вони домовилися, що товариство сплачує йому 18 000 грн. за надання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ за лютий-квітень 2022 року. Він надав директору вказані розрахунки, а директор мав підписати їх та подати в податкову інспекцію. За розблокування ПДВ домовленостей між ними не було, адже розблокування ПДВ є дискреційним повноваженням податкової. Грошові кошти в сумі 18 000 грн., як він зрозумів при спілкуванні з директором, отримав від ТОВ «БК МПК». Зазначив, що надавав директору [PERSON] усні консультації з приводу уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань із ПДВ. На платіжному дорученні від 27 січня 2023 року немає його підпису, ні прізвища, і він із директором [PERSON] не погоджував цей коментар до платежу, що зазначений у платіжному дорученні. Жодних телефонних дзвінків чи листів від директора ТОВ «БК МПК» [PERSON] з приводу неналежного виконання ним зобов`язання він не отримував. Ствердив, що грошові кошти в сумі 18 000 грн. він отримав без зазначення призначення платежу і у виписці з його банківського рахунку не зазначено призначення платежу. Жодних договорів він із [PERSON] не підписував і вважає його неналежним позивачем. Позивач у позовній заяві підтвердив, що робота виконувалася в інтересах товариства. Фактично, позивач в позові не заперечує тієї обставини, що грошові кошти сплачувалися саме для надання послуг в інтересах ТОВ «БК МПК». Переписки у месенджері «Телеграм» він вів із директором [PERSON] , а не із [PERSON] . Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Суду повідомив, що відповідач не заперечує одержання грошових коштів від позивача. Водночас, заперечив домовленість відповідача із директором ТОВ «БК МПК» щодо розблокування ПДВ. Відповідач виконав свій обов`язок, а саме: надав директору ТОВ «БК МПК» проекти уточнюючих декларацій з ПДВ за лютий-квітень 2022 року. Послуги надавалися товариству, а, отже, спір виник між відповідачем та ТОВ «БК МПК». Зазначив, що між відповідачем та директором ТОВ «БК МПК» була усна домовленість щодо надання консультацій з приводу уточнюючих декларацій по ПДВ за лютий-квітень 2022 року. Коментар до платежу у платіжному дорученні від 27 січня 2023 року зазначений позивачем без погодження із відповідачем. Ствердив, що відповідач надав усні консультації з приводу уточнюючих декларації з ПДВ за лютий-квітень 2022 року директору ТОВ «БК МПК». Домовленостей щодо розблокування ПДВ не було, а також не було домовленостей щодо надання консультацій з приводу уточнюючих декларацій з ПДВ за травень-жовтень 2022 року. Пояснив, що директор ТОВ «БК МПК» повідомив відповідача, що грошові кошти за послуги сплатить фізична особа. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю. Частиною 1 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27 січня 2023 року позивач по справі, [PERSON] , сплатив відповідачу по справі, [PERSON] , 18 000 грн. за надання бухгалтерських послуг Товариству з обмеженою відповідальністю «БК МПК». Ця обставина підтверджується копією платіжного доручення № Р24А770486448D28098 від 27 січня 2023 року (а.с. 5) та не заперечується представниками сторін і відповідачем. З претензії позивача [PERSON] , яку він направив для відповідача [PERSON] 15 вересня 2023 року, вбачається, що бухгалтерські послуги повинні бути надані Товариству з обмеженою відповідальністю «БК МПК» (а.с. 6). [PERSON] 27 січня 2023 року отримав переказ на його картковий рахунок (договір № 650875416 від 14.09.2020) грошові кошти в сумі 18 000 грн., призначення: зарахування переказу з картки на картку (Р24 CR MD UA0011SWQ), DNIPRO UA MCC 65 36). Ця обставина підтверджується скріншотом із банківського рахунку відповідача в Sense Bank, що долучений ним до відзиву (а.с. 47, 57). 14 лютого 2023 року відповідачем в месенджері «Телеграм» направлено директору ТОВ «БК МПК» Кулешову Денису копії уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ та відомості про суми ПДВ за лютий-квітень 2022 року. Ця обставина підтверджується копією скріншоту з месенджера «Телеграм» за 14 лютого 2023 року та копіями уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з ПДВ та відомостей про суми ПДВ за лютий-квітень 2022 року, що долучені відповідачем до відзиву та в судовому засіданні (а.с. 48, 58-63, 65). Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А згідно із ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду у своїй постанові від 25 жовтня 2022 року у справі № 607/14378/21 зазначив, що «Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. У цій справі суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зняття з реєстрації місця проживання, виходили з відсутності порушення прав позивача, оскільки [PERSON] не є власником спірної квартири, її право користування та право користування її малолітніх дітей житлом не порушується реєстрацією [PERSON] у квартирі. Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій та вважає, що позивачка не довела порушення її права чи безпосереднього інтересу, а тому вона є неналежним позивачем у цій справі. Це є самостійною підставою для відмови в позові. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9)». Судом встановлено, що [PERSON] сплачував грошові кошти в сумі 18 000 грн. за надання бухгалтерських послуг для Товариства з обмеженою відповідальністю «БК МПК». Ця обставина підтверджується позовною заявою позивача (а.с. 1-4). Крім цього, в претензії позивача від 15 вересня 2023 року останній заявляє, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань спричиняє збитки саме ТОВ «БК МПК» (а.с. 6). До того ж, представник позивача в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що позивач сплачував відповідачу грошові кошти саме в інтересах ТОВ «БК МПК». З цього випливає, що спір по справі виник між Товариством з обмеженою відповідальністю «БК МПК» та відповідачем [PERSON] . Суд не бере до уваги та відхиляє твердження представника позивача про те, що коментар до платежу у платіжному дорученні від 27 січня 2023 року є умовою договору, адже відповідач не визнав ту обставину, що між ним та [PERSON] було укладено письмовий договір, а зазначив, що ним було укладено усний договір надання послуг між ним та директором ТОВ «БК МПК» [PERSON] з приводу надання консультацій з уточнюючих розрахунків з ДПВ за лютий-квітень 2022 року, і цю усну домовленість він виконав та надав директору товариства зазначені уточнюючі розрахунки податкових декларацій з ПДВ. Будь-яких належних та допустимих доказів того, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено письмовий договір надання послуг ні позивачем, ні його представником суду не надано. Крім цього, посилання представника позивача в судовому засіданні про те, що позивач [PERSON] звертався до суду від свого імені і хоче повернути свої грошові кошти, суперечить доводам, наведеним позивачем у позовній заяві, що позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 18 000 грн. за надання бухгалтерських послуг з подачі уточнюючих декларацій зі сплати податку на додану вартість за лютий-жовтень 2022 року та розблокування ПДВ для товариства з обмеженою відповідальністю «БК МПК». Як встановлено судом, у відповідності до припису ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач не змінював підстави свого позову. Отже, оскільки під час судового розгляду цивільної справи позивач не довів, що відповідач порушив його права, свободи чи законні інтереси, тому суд приходить до переконання, що позов поданий неналежним позивачем. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed