Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

21.07.2023 представник позивача [PERSON] - адвокат Білик Р.О. через систему"Електронний суд" подала до суду позовну заяву до Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області, в якій просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну ділянку загальною площею 0,2872 га., яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 05.12.1996 серія ІІ-ЛВ №007302 та на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Також, просив визнати за ним право власності на спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, членами якого були його батьки [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Вважає, що оскільки він є єдиним сподкаємцем за законом майна покійних, прийняв після них спадщину та до нього перейшло таке спадкове майно. У зв`язку з чим звернувся з позовом до суду. Ухвалою суду від 24.07.2023 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 20.11.2023 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Білик Р.О. в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її часті, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Новояричівської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його часті, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання також не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, пояснення на позовну заяву не подавав. За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 11.10.1989, будинок [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. А статтею 563 цього Кодексу передбачено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Проте, як роз`яснював Пленум Верховного Суду України у Постанові №4 від 24.06.1983, правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Таким чином судом встановлено, що на момент припинення колгоспного двору [PERSON] належало право власності на житловий будинок в цілому. Як видно із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , яке видано повторно, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Згідно з довідки Дідилівського старостинського округу Новояричівської селищної ради Львівської області від 20.06.2023, [PERSON] дійсно до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: будинок [ADDRESS] , разом з ним проживали та були зареєстровані зокрема: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] (а.с. 20). Заповіт від імені [PERSON] не складався., що підтверджується довідкою Дідилівського старостинського округу Новояричівської селищної ради Львівської області від 20.06.2023 (а.с.25). Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] та син [PERSON] , як спадкоємці за законом прийняли спадщину, а тому житловий будинок [ADDRESS] , належить їм на праві часткової власності, а саме по 1/2 частини будинку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.10). Згідно з заповіту посвідченого секретарем виконкому Дідилівської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області [PERSON] від 24.02.1994, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким житловий будинок в с.Дідилів заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). Також, за життя [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,2872 га., яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 05.12.1996 серія ІІ-ЛВ №007302. Судом з довідки Дідилівського старостинського округу Новояричівської селищної ради Львівської області від 20.06.2023 встановлено, що [PERSON] дійсно до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: будинок [ADDRESS] , разом з нею проживав та був зареєстрований її син - [PERSON] (а.с. 23). Родинні зв`язки позивача та померлої [PERSON] , також підтверджуються доданим до матеріалів справи рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02.08.2023 (а.с.52-53). Таким чином [PERSON] , будучи єдиним спадкоємцем до майна покійної [PERSON] фактично прийняв спадщину, яка складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки після її смерті, проте не оформив її. Єдиним спадкоємцем позивач являється і через те, що вказаний у заповіті [PERSON] її син [PERSON] не звертався із заявою про прийняття спадщини. Більше того, [PERSON] згідно відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 23.01.2024 не значиться зареєстрований по місцю проживання, а згідно відповідді на запит суду, Новояричівська селищна рада повідомила, що на території територіальної громади [PERSON] не зареєстрований та не проживає. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] мами [PERSON] , проте постановою нотаріуса від 30.07.2023 йому було відмовлено у видачі свідоцтва по причині відсутності правостановлюючих документів (а.с.26). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У Постанові Верховного Суду України N 20 від 22.12.1995р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Враховуючи те, що позивач [PERSON] довів факт переходу до нього в порядку спадкування спадкового майна після смерті тата [PERSON] , а саме 1/2 частини будинковолодіння та мами [PERSON] , а саме 1/2 частини будинковолодіння та земльної ділянки, інші спадцоємці відсутні, таке право ніким не оспорюється та не визнається і він позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, то за ним необхідно визнати право власності на таке спадкове майно. За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових та майнових прав, позивач позбавлений права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved