Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

29 грудня 2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов указаний позов, поданий представником позивача 22 грудня 2023 року. В обґрунтування позову сторона позивача зазначає, що позивач є матір`ю [PERSON] . [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] і [INFO] у них народилася донька [PERSON] . З жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] припинили фактичні шлюбні відносини та проживали окремо, за адресою: [ADDRESS] . 12 жовтня 2015 року рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/5831/15 (провадження № 2/183/3246/15) було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до виданого державним виконавцем Богданом Пєнкіним розрахунку заборгованості за аліментами за виконавчим листом № 183/5831/15 від 29 лютого 2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частки на утримання [PERSON] починаючи з 04 вересня 2015 року, заборгованість по аліментам станом на 01 грудня 2023 року становить 189 189,19 грн. Всі питання щодо виховання та розвитку дитини [PERSON] вирішувалися матір`ю [PERSON] самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, що підтверджується Довідкою від 07 листопада 2023 року № 277, виданою Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради Управління освіти Гімназія № 2 міста Новомосковська. [INFO] [PERSON] померла. З жовтня 2013 року по теперішній час [PERSON] проживала та проживає разом з дідусем та позивачкою. [PERSON] виховувала та матеріально підтримувала, піклувалася про свою онуку [PERSON] , характеризується позитивну та піклується і виховує свою онуку. В зв`язку зі смертю доньки [PERSON] виникла необхідність здійснити опіку над онукою [PERSON] . Позивач указує, що відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не спілкується та не відвідує її. Жодної участі у вихованні доньки не бере та не має бажання з нею бачитися. Всі питання щодо виховання та розвитку дитини вирішувалися матір`ю одноособово та позивачем - бабусею без участі та підтримки з боку відповідача. Одним із підтвердженням бездіяльності відповідача у житті неповнолітньої дитини є заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла за період дев`яти років. Матеріальної допомоги відповідач не здійснював, добровільно грошові кошти на життєво важливі потреби дитини не надавав та не надає по теперішній час. З 2013 року відповідач не виконував свої батьківські обов`язки, не вживає заходів щодо забезпечення своєї дитини достатнього життєвого рівня, повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку та захисту законних прав і інтересів, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується взагалі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться життям і успіхами синів, а також не забезпечує необхідного медичного догляду і лікування. Самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що, на думку позивача, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Постановленою суддею ухвалою від 17 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання. Постановленою судом ухвалою від 21 лютого 2024 року судове засідання призначено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з представником позивача. В підготовчому засіданні 02 квітня 2024 року постановленими судом ухвалами задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідків у справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вирішено питання про заслуховування думки дитини та закрите підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні змінено порядок та обсяг дослідження доказів, допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , заслухано думку дитини [PERSON] 20 травня 2024 року судом отримано висновок органу опіки та піклування, долучений до матеріалів справи. У судове засідання 21 травня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, в якій представник позивача підтримала вимоги позову та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, 20 травня 2024 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за відсутності заперечень позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Також, враховуючи неявку свідка [PERSON] , відсутність заяв та клопотань з приводу застосування заходів процесуального примусу та наполягання позивача на обов`язковому допиті даного свідка, суд вважає за можливе розглянути справу без проведення допиту вказаного свідка. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, надане суду у засвідченій копії свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30 липня 1993 року свідчить, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] /а.с.9/. [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 17 жовтня 2012 року /а.с.11/. Ухваленим Новомосковський міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 12 жовтня 2015 року у справі № 183/5831/15, з урахуванням ухвали у цій же справі від 07 березня 2016 року, в тому числі, присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Вказаним рішенням установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах і [INFO] у них народилась донька - [PERSON] Малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю ( [ADDRESS] ), знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Надане суду у засвідченій копії свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 травня 2017 року свідчить, що між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, під час якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.14/. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить надана копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 04 вересня 2023 року /а.с.10/. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що за інформацією директора КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 25 березня 2024 року № 177, малолітня [PERSON] знаходиться під наглядом сімейного лікаря АЗПСМ № 4 [PERSON] . Спілкується з лікарем з приводу щеплень, хвороби дитини та приймає участь у забезпеченні здоров`я дівчинки її бабуся - [PERSON] . Батько з дитиною не проживає та не бере участі у її лікуванні, профілактичних відвідуваннях до сімейного лікаря. [PERSON] навчається у 5 класі гімназії № 2 м. Новомосковська. За повідомленням адміністрації навчального закладу від 28 березня 2024 року № 95, [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] , яка приділяє належну увагу вихованню онуки, створила належні умови для навчання дівчинки, підтримує зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори, цікавиться її навчальними успіхами. [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення високого рівня та добрий загальний розвиток, бере активну участь у позакласних заходах, відвідує шкільні гуртки. Батько дівчинки не бере участі у вихованні дитини, контактів із педагогами та класним керівником не підтримує, навчальними досягненнями доньки не цікавиться. За повідомленням КЗ «Центр надання соціальних послуг» НМР від 03 квітня 2024 року № 69-сжо, в родині була проведена оцінка потреб дітей та сім`ї. За результатами оцінювання чинників СЖО, які б вимагали надання тривалих соціальних послуг, не було виявлено. Бабусі та діду було надано послугу інформування та консультування щодо наявних послуг Центру та можливості їх отримання. З [PERSON] була проведена робота психолога, за результатами якої складено висновок щодо психологічного емоційного стану дитини та ставлення її до батька [PERSON] . У висновку провідного психолога центру від 08 квітня 2024 року зазначається, що, в ході бесіди з [PERSON] з`ясовано, що дівчинка мешкає в родині бабусі приблизно з 1,5 річного віку. Зі слів бабусі, [PERSON] близько 10 років тому вигнав з дому [PERSON] - доньку [PERSON] з маленькою онукою. [PERSON] та [PERSON] знаходилися у цивільному шлюбі. Майже 10 років чоловік не цікавився долею дитини, не сплачував аліменти на утримання доньки та не брав участі у її вихованні. Зараз його місцезнаходження невідоме, контакти відсутні. Після смерті доньки бабуся та дідусь самотужки виховують [PERSON] та її 6-ти річного брата [PERSON] від іншого шлюбу матері. Згідно з результатами психодіагностичного обстеження дитини [PERSON] виявлено, що на час обстеження, зовні дитина виглядала доглянутою. Дівчинка відчувала себе не досить впевнено, дещо соромилася, але відповідальне поставилась до виконання завдань психолога. В ході діагностичної бесіди дитина розповідала про своє життя. Навчається вона у 5 класі гімназії № 2. Відмінниця. Також [PERSON] відвідує шкільні гуртки: технологічний та екологічний. Любить малювати. У неї є друзі, з якими дівчинка проводить час. Іноді до них приїздить дядько зі своєю родиною. В родині дядька 5 дітей. З 13-ти річною двоюрідною сестрою [PERSON] у [PERSON] дружні, теплі відносини. У дівчат багато спільних інтересів. Свого біологічного батька [PERSON] в розповіді дитина не згадує, спілкуватися з ним, з її слів, бажання не має. На запитання про батька дівчинка відповіла, що його зовсім не пам`ятає і не має уявлення, як він виглядає. За результатами методики « Дерево », [PERSON] відчуває увагу зі сторони рідних та близьких. Аналізуючи методику [PERSON] , психологом зроблено висновок, що у дівчини підвищений рівень тривоги. Відчувається невпевненість, схильність до пригніченого стану, дівчина майже 7 місяців тому втратила матір і ще не пережила втрату близької людини, багато тримає у собі, помітно, що спогади про матір ще досі спричиняють їй біль. Теж саме підтверджує методика «Сімейна соціограма»: дівчинка позначила себе з братиком між бабусею та дідусем, а потім намалювала коло мами, що означає, що вона на підсвідомості відчуває турботу та увагу зі сторони бабусі та дідуся і вона ще не відпустила матір. За методикою «Кінетичний малюнок сім`ї», [PERSON] спочатку намалювала бабусю що свідчить, що для неї бабуся - авторитет. Потім дідуся, себе, братика [PERSON] , а потім - матір. Всі усміхнені, тримаються за руки і тісно розташовані один до одного. Дивлячись на малюнок, можна сказати, що в родині сприятлива сімейна атмосфера, відсутні показники ворожості. Між членами родини теплі тісні стосунки. Аналізуючи методику «Незакінчені речення 30», можна зробити наступний висновок, що для дитини мати дуже багато значила, що підтверджують такі речення: « Моя мати і я любили одне одного», « Моя мати дуже хороша», «Я дуже люблю свою матір» тощо. В реченнях про батька дівчинка відповідала так: «Я батька не пам`ятаю», «Я батька не бачила», « Думаю , що мій батько не згадує про мене». Речення про родину позитивні, що відображають мікроклімат у сім`ї, наприклад: «Мені здається, що моя родина найкраща», « Моя родина поводиться зі мною добре», « Мої рідні рідко сваряться», «Бабуся та дідусь купують солодощі» тощо. Враховуючи вищезазначене, психологом зроблено наступний висновок: дівчинка в родині бабусі та дідуся почуває себе добре, відчуває турботу та увагу з їх боку. Добре навчається, приділяється увага її розвитку. Про біологічного батька [PERSON] у [PERSON] спогадів небагато, так як дитині було менше 2 років, коли він був присутнім у її житті. Майже 10 років дівчинка мешкає у родині бабусі і весь цей час батько не проявляв жодної уваги до її життя. В серпні 2023 року [PERSON] втратила матір, до якої була дуже прив`язана і боляче переживає втрату. Все це відображається на її психоемоційному стані, в дитини підвищений рівень тривоги. Бабуся приділяє достатньо уваги вихованню онуки, задовольняє її потреби, має підтримку зі сторони рідні. Батьківський потенціал бабусі на належному рівні. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 18 квітня 2024 року, складеному спеціалістами служби у справах дітей за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом із бабусею [PERSON] , дідусем [PERSON] та молодшим братиком [PERSON] в двокімнатній квартирі, власницею якої є позивач. В квартирі є усі комунальні зручності, достатня кількість меблів та побутової техніки. Бабусею створені всі умови для проживання та повноцінного розвитку онуки. Дівчина поділяє одну кімнату на двох із братом. [PERSON] має особисте ліжко, місце для відпочинку та занять, забезпечена одягом, постільною білизною, продуктами харчування. [PERSON] та її чоловік піклуються про духовний та моральний розвиток дитини, забезпечують здобуття дитиною освіти, готують її до самостійного життя. Під час бесіди спеціаліста служби у справах дітей з [PERSON] , з`ясоване, що дівчинка практично не пам`ятає батька, не спілкується з ним. Батько не цікавиться її життям, не намагається побачитись, не вітає з днем народження та іншими святами. Служба у справах дітей неодноразово направляла поштові повідомлення за місцем реєстрації [PERSON] про необхідність надання до служби документів та пояснень по суті справи, але безрезультатно, особисто допитати батька дитини та надати об`єктивну оцінку щодо стану виконання ним батьківських прав не виявилось можливим. Викладені факти свідчать про те, що відповідач не піклується про свою дитину, не приділяє їй належної уваги, не займається її вихованням, не цікавиться станом здоров`я. Він повністю самоусунувся від виховання та матеріального утримання доньки. Питання позбавлення [PERSON] батьківських прав було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Позивач наполягала на позбавленні [PERSON] батьківських прав, так як він тривалий час не виконує батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не допомагає їй матеріально, станом на 01 грудня 2023 року має заборгованість по аліментам 189 189,1 грн. Відповідач був належним чином повідомлений про час та дату засідання комісії, але не з`явився та не надав жодного документа з порушеного питання. Членами комісії прийнято одноголосне рішення про надання до суду висновку про доцільність позбавлення батька дитини батьківських прав. Відомості вказані у висновку також підтверджуються наданими позивачем копіями доказів /а.с.15, 16, 17, 18/, показами свідків [PERSON] , [PERSON] , які, кожний окремо показали, що приблизно з 2014 року дитина [PERSON] фактично мешкала за однією адресою з позивачем разом з [PERSON] , яка померла. Відповідач жодного разу не відвідав дитину, не намагався з нею зустрітися, спілкуватися будь-якими засобами зв`язку. Матеріальної допомоги не надавав. Крім того, в судовому засіданні малолітня [PERSON] фактично пояснила, що батька не бачила, з ним не спілкувалася. Про нього чула лише від матері та бабусі з дідусем. Як він виглядає не пам`ятає, подарунків від нього не отримувала. Жила вона увесь час із матір`ю та бабусею з дідусем, малолітнім братом. Після смерті матері - з бабусею та дідусем та братом. Навчається добре, має друзів. Також з наданих суду письмових доказів у засвідчених копіях убачається, що відповідач станом на 01 грудня 2023 року має заборгованість зі сплати аліментів за рішенням суду у справі № 183/5831/15 в розмірі 189 189,10 грн за період з 04 вересня 2015 року /а.с.19/. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як установлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Європейський суд з прав людини зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року), що інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Так, з матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати дитину та матеріально її забезпечувати. Будучи обізнаним про час та місце розгляду справи відповідач жодних дій, направлених на встановлення можливості спілкування з дитиною не виявив, в судове засідання не з`явився, що, на думку суду, свідчить про його байдужість до долі дитини. Також надані у справу докази свідчать, що відповідач протягом життя дитини не приймає участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні потреб, не спілкується з нею та не вживав дій щодо налагодження контакту, реалізації своїх батьківських прав, виконанні обов`язків. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів дитини, свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дитини, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог та позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні дитини. Згідно з ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд ураховує вирішення питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини відповідним судовим рішенням на користь [PERSON] та смерть матері дитини. Водночас, позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку утримувати дитину, враховуючи, що відповідач є працездатним, доказів неможливості відповідача сплачувати аліменти, наявності інших отримувачів аліментів з відповідача суду не надано, як не надано і доказів призначення опікуна щодо дитини, суд вважає за необхідне прийняти рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує позивача, яка, в силу ст. 258 СК України має право звернутися за захистом прав та інтересів малолітньої онуки, відкрити особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи висновок суду про необхідність стягнення аліментів з відповідача на особистий рахунок дитини, наявні підстави для припинення стягнення з нього аліментів на користь матері дитини - [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved