Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

27 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №Р07.23744.005506185 від 24.07.2019 в розмірі 20886 (двадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 33 коп., що складається з: 8677,60 грн - заборгованість за основним боргом; 3522,73 грн - заборгованість за відсотками; 8686,00 грн - заборгованість за комісіями та понесені судові витрати. в розмірі 3028,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 липня 2019 року був укладений кредитний договір №Р07.23744.005506185 між акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] та згідно умов якого [PERSON] отримала кошти. В подальшому, 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в розмірі 20886,33 грн., яка складається з: 8677,60 грн - заборгованість за основним боргом; 3522,73 грн - заборгованість за відсотками; 8686,00 грн - заборгованість за комісіями. Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором №Р07.23744.005506185 від 24.07.2019 року щодо повернення кредитних коштів, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» кредитну заборгованість в розмірі 20886,33 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 25 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 39). Відповідач про дату, час і місце слухання справи була повідомленою належним чином, на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення [PERSON] поштового відправлення з відміткою про «вручено особисто 17.04.2024» (а.с. 44). У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти нього. У відповідності до ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору та страхування №Р07.23744.005506185 від 24 липня 2019 року, відповідач [PERSON] отримала кредит в АТ «Ідея Банк» в розмірі 13000,00 грн., що підтверджується договором, ордерами - розпорядженнями № 1 та № 2 від 24.07.2019; паспортом споживчого кредиту (додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № Р07.23744.005506185 від 24.07.2019 року); додатковою угодою № Р07.23744.005506185/1 від 22.02.2021 до Кредитного договору №Р07.23744.005506185; заявою [PERSON] від 22.02.2021; квитанцією № 7548730 від 22.02.2021 про погашення [PERSON] кредитної заборгованості за договором № Р07.23744.005506185 від 24.07.2019; розрахунком заборгованості за кредитним договором № Р07.23744.005506185 від 24.07.2019 за період з 07.07.2023 по 31.01.2024 (а.с. 4-17). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого, АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (а.с. 18-19). З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 07.07.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 за договором факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №Р07.23744.005506185 від 24.07.2019 в розмірі 20 886,33 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8677,60 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 3522,73 грн. та заборгованості за комісіями в розмірі 8686,00 грн. (а.с. 20). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі ст.ст. 610 і 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач [PERSON] порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт отримання відповідачем кредитних коштів під час розгляду справи підтверджено наданими письмовими доказами, зокрема ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту, відповідно до якого грошові кошти перераховані на рахунок, зазначений у кредитному договорі № Р07.23744.005506185 від 24.07.2019. Крім того, встановлено, що 22.02.2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № Р07.23744.005506185/1, яка є невід`ємною частиною кредитного договору №Р07.23744.005506185 та згідно умов якої сторони погодили розмір заборгованості позичальника, порядок повернення боргу, сплату процентів та ін. (а.с. 11). Таким чином, судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» у повному обсязі виконано свої зобов`язання за кредитним договором № Р07.23744.005506185 та надано [PERSON] кредитні кошти. Щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісіями у розмірі 8686,00 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зроблено висновок про те, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на момент укладення Договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконувала, беручи до уваги заміну кредитора у зобов`язанні, слід стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № Р07.23744.005506185 від 24.07.2019 року в розмірі в сумі 12200,33 грн., з яких: 8677,60 грн. - заборгованість за основним боргом; 3522,73 грн. - заборгованість за відсотками. Щодо нарахування заборгованості за комісіями, вони є необґрунтованими, враховуючи вищевикладені норми, а також той факт, що супроводження кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а отже, в цій частині вимоги слід відмовити. Згідно з ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи наявна платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 58566 від 09.02.2024 про сплату позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн. за подання до суду позову (а.с. 34). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову, а тому судові витрати по справі, зокрема судовий збір у розмірі 1768,65 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial