Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] , звернулась до Криничанського районного суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла її прабаба [PERSON] , яка дожила до 91 року, вони проживали разом за адресою: [ADDRESS] . В силу свого віку та стану здоров'я [PERSON] згодом була прикута до ліжка, майже осліпла, потребувала стороннього догляду, який здійснювала за своєю прабабою [PERSON] та згодом здійснила її поховання. За життя, 26 жовтня 2020 року [PERSON] розпорядилася своїм майном, залишивши заповіт на ім'я [PERSON] , посвідчений секретарем виконкому Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрований у реєстрі за № 25. Після смерті [PERSON] , заявниця [PERSON] до нотаріальної контори в шестимісячний строк не зверталася, оскільки вважала, що проживаючи з прабабою на момент смерті спадщину прийняла, тому заявниця просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю разом з померлою [INFO] [PERSON] на час відкриття спадщини. Представник заявника адвокат Верховська О.В. в судовому засіданні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи, приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Овчаренко Л.Л., про день слухання справи сповіщена, згідно листа, просить справу слухати без присутності нотаріуса. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає заявницю, батько її загинув, мати покинула заявницю, коли та навчалася в школі, вона проживала разом однією сім`єю з прабабою [PERSON] , [PERSON] і здійснила її поховання, тому вона може достовірно свідчити, що заявниця проживала разом однією сім`єю з прабабою [PERSON] до 2021 року на час відкриття спадщини. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає [PERSON] з народження, проживають по сусідству. Мати заявницю покинула ще в дитинстві, тому вона проживала з батьком та прабабою, а згодом і батько загинув. [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, він може достовірно свідчити, що [PERSON] проживала однією сім`єю з прабабою [PERSON] разом до дня її смерті. Суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши докази, суд, вважає, що вимоги заявниці, у відповідності до ст.315 ЦПК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла прабаба заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 2021 року виконавчим комітетом Божедарівської селищної ради, актовий запис № 120. Факт постійного проживання заявниці [PERSON] з прабабою [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду справи та підтверджується письмовими доказами, поясненнями представника заявника, свідків, довідок виконавчого комітету Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 10.03.2023 року № 83, акту депутата [PERSON] від 05 січня 2024 року, відповідно до яких [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з померлою на день її смерті проживала без реєстрації її правнука [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 26 жовтня 2020 року секретарем виконкому Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 25, у відповідності до умов якого заповідала [PERSON] належну їй земельну ділянку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно. З копії спадкової справи № 25/23 вбачається, що заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Овчаренко Л.Л. за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] прабаби [PERSON] . За нормами ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Центральною ознакою проживання осіб однією сім`єю є систематичне ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, при цьому, важливою ознакою є їх проживання в одному приміщенні. Коло осіб, які можуть проживати однією сім`єю не обмежується особами, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, ними можуть бути також особи однієї статі, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням один з одним. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встанолення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2.23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи ( 23 рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00). На підставі письмових доказів, пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , встановлено факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] з померлою [INFO] [PERSON] на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved