Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. 20.08.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з позивачана користь відповідачааліментів на утримання їхнього сина в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.07.2018 р. Судовий наказ знаходиться на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі ДВС м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавче провадження №57186410. За період проживання за місцем реєстрації позивач періодично сплачував аліменти на користь відповідача, але чеки не носив у ВДВС, а тому позивачу нарахована заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.05.2022р. становить 122632 грн. 00 коп. Після повномасштабного вторгнення Росії на територію України в кінці квітня 2022 року позивач із сином переїхали проживати в м. Жашків та зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи. З дня переїзду до м. Жашків позивач піклується про сина, забезпечує його всім необхідним, купує йому продукти харчування, одяг, необхідні речі для його розвитку та підготовки до школи. На сьогоднішній день [PERSON] є учнем 1-В класу Жашківського ліцею №1, а тому аліменти на користь відповідача не сплачував і з травня 2022 року також має відповідну заборгованість. З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив (з урахуванням уточнення позову) припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] та стягувати аліменти із [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина. Ухвалою суду від 28.12.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 22.03.2023 року за клопотанням представника відповідача провадження у справі було зупинено до набуття законної сили рішенням суду у справі № 199/7748/22 про визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 23.04.2024 року поновлено провадження у справі. У судове засідання позивач не з`явився, але при цьому до суду надіслав заяву, в якій повідомив, що прибути в судове засідання не може, просить слухати справу без його присутності. Позовні вимоги в частині звільнення його від сплати заборгованості по аліментах та зупинення виконавчого провадження просив залишити без розгляду. В частині припинення стягнення з нього аліментів, стягнення аліментів з відповідача та стягнення судових витрат підтримує повністю. У судове засідання відповідач та її представник адвокат Пономаренко О.Ю. не з`явилися по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають\~у зареєстрованому\~шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дпіропетровського міського управління юстиції. [PERSON] \~та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 20.08.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06.07.2018 р. Згідно довідки від 30.04.2022р. № 7108-5001528613 встановлено, що [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає по [ADDRESS] . [PERSON] працює в ТОВ «Нові Продукти Україна» вантажником складського господарства з 21 травня 2022 року по теперішній час та отримує дохід, який за період з 21.05.2022р. по 30.06.2022р. склав 20\~913,66 грн., що підтверджується довідками від 07 липня 2022 року. Згідно довідки від 30.04.2022р. № 7108-5001528827 встановлено, що [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає по [ADDRESS] та навчається в 1-В класі Жашківської спеціалізованої школи № 1 з поглибленим вивченням окремих предметів Жашківської міської ради Черкаської області (Довідка № 01-28/276 від 29.08.2022). Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 20.02.2024 року (справа № 199/7748/22) відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування Жашківської міської ради, Управління служби у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради. Суд зазначив, що опираючись в першу чергу на інтереси малолітньої дитини, її вік, та з метою створення нормальних умов для її виховання та розвитку, приймаючи до уваги всі докази та обґрунтування сторін по справі, суд вважає, що з метою максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї, беручи до уваги ту обставину, що відповідач [PERSON] виховує та утримує дитини, забезпечує її гармонійний розвитком, все в сукупності дає суду підстави вважати, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено той факт, що позивач вихованням дитини не займається, дитина проживає разом із батьком. Відповідно суд прийшов до висновку, що мати дитини не може забезпечити сину належного догляду. Рішення суду набрало законної сили 16.04.2024 року. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Таким чином, враховуючи предмет даного спору (звільнення від стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає з дитиною та бере більш активну участь в її вихованні. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином установлено, що дитина проживає з батьком - позивачем по справі за однією адресою та повністю знаходиться на його утриманні, що вказує на зміну обставин, які впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини, які стягуються на підставі судового наказу, виданого 20.08.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилася у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 02.11.2022 року. Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи в першу чергу інтереси дитини, суд вважає, що заявлений позов про звільнення позивача від сплати аліментів та стягнення аліментів з відповідача підлягає задоволенню. Статтею 141 ЦПК України установлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні\~вимоги (враховуючи\~уточнення позову)\~задоволено в\~повному обсязі,\~то частина\~суму сплаченого\~судового збору\~підлягає стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивачау розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved