Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 04.11.1989 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 09.08.2011. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . На підставі судового рішення з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на сина у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення сином повноліття. На даний\~час їхній\~син \~ [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання та є студентом денної форми навчання Навчально-наукового інституту гуманітарних наук Національного університету «Одеська політехніка», у зв`язку з чим не має змоги працевлаштуватись та отримувати дохід. Позивач із сином є внутрішньо переміщеними особами із тимчасово окупованої території Запорізької області, син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки син є студентом, він обмежений у можливості самостійно забезпечувати себе та потребує матеріальної допомоги також з боку батька. При цьому відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, є працевлаштованим та отримує дохід, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 19.01.2024 та до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Новак Р. Г. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника. Проти заочного розгляду справи не заперчував. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень, клопотань від нього до суду не надходило. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 22 травня 2024 року. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09.08.2011 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.2011. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.01.2006. На підставі рішення Розівського районного суду Запорізької області від 27.02.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття. З довідки Національного університету «Одеська політехніка» № 09 від 18 січня 2024 року слідує, що [PERSON] є студентом 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми здобуття вищої освіти Навчально наукового інституту гуманітарних наук Національного університету «Одеська політехніка». Закінчення навчання планується 02 липня 2027 року. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Конструкція даної статті передбачає обов`язок батьків утримувати своїх дітей, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, надавати таку допомогу до досягнення ними двадцяти трьох років або до припинення навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. Указаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи слідує, що син сторін є повнолітнім, але не досяг 23 років, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Оскільки син сторін є студентом, навчається на денній формі навчання, він обмежений у можливості самостійно забезпечувати себе та потребує матеріальної допомоги також з боку батька. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, суд не встановив наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина. Відповідач за віком є працездатним, за наявною з листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області від 04.02.2023 інформацією, відповідач працевлаштований у ТОВ «Шатро Інтеріор Констракшн», доказів про наявність у відповідача інших утриманців матеріали справи не містять. За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання в заявленому позивачем розмірі, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що позивач при\~пред`явленні\~позову була\~звільнена від\~сплати судового\~збору на\~підставі п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~на виконання\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~стягненню з\~відповідача на\~користь держави\~підлягає судовий\~збір у\~розмірі 1\~211,20\~грн.

Outcome: approved