Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

У лютому 2024 року позивач Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до [PERSON] , третя особа: КП «Кам`янський центр медичної реабілітації та паліативної допомоги» ДОР, «про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів». Згідно до змісту позовних вимог позивач просить: - позбавити гр. [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - передати малолітню дитину [PERSON] , [INFO] під опікування органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради до вирішення питання влаштування до сімейних форм виховання; - стягнути з гр. [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним 18 річного віку на користь майбутнього опікуна чи осіб, яким дитина буде передана на виховання. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу, згідно зі ст. 367 ЦПК України. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено, що підставою звернення із позовом, є необхідність захисту прав та інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , який в силу свого віку не має можливості самостійно захистити свої права. Відповідно до свідоцтва про народження (додається) гр. [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Вперше малолітній [PERSON] , 2021 р.н. потрапив в поле зору служби у справах дітей міської ради в серпні 2021 року про те, що до \~ \~ \~ \~відділення \~ \~ \~ \~патології новонароджених була переведена дитина [PERSON] ) [INFO] з матір`ю. 15.09.2021 \~ \~ \~ \~до служби надійшов лист Кам`янського міського центру соціальних служб стосовно всебічного розгляду питання повернення на виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , матері гр, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Фахівцями із соціальної роботи центру було відвідана родина гр. [PERSON] за вищевказаною адресою. Під час відвідування проведено бесіду з матір`ю щодо її намірів з повернення та виховання малолітнього сина. Зі слів гр. . [PERSON] стало відомо, що вона має намір та бажання брати активну участь у вихованні свого новонародженого сина [PERSON] про що складено акт оцінки потреб сім`ї. В листопаді 2021 року до служби надійшов лист КНП «Міська лікарня №9» Кам`янської міської ради про те, що 05.11.2021 року до дитячого педіатричного відділення поступила малолітня дитина [PERSON] , 2021 р.н. Дитина доставлена бригадою швидкої допомоги у супроводі поліції та матері [PERSON] , яка перебувала у неадекватному стані, від дитини відмовлялася (погрожувала скоїти проти малолітнього кримінальний вчинок). Відповідно до листа КНП «Міська лікарня №1» Кам`янської міської ради з`ясовано, що гр. [PERSON] , [INFO] перебуває в реєстрі у лікаря-психіатра з 2014 року у зв`язку з хронічним психічним захворюванням, є особою з інвалідністю 3 групи, яка передбачає часткові обмеження життєдіяльності, під дію наказу МОЗ України №981 від 18.11.2013 «Про затвердження Порядку видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків» не підпадає. В реєстрі у лікаря нарколога не перебуває. Рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 24.11.2021 №945 малолітнього [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради (комунальне підприємство «Кам`янський центр медичної реабілітації та паліативної допомоги» ДОР) на повне державне утримання, де він і перебуває на теперішній час (додається). Відповідно до інформації комунального закладу «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 01.11.2022 з`ясовано, що за час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] у закладі з 29.12.2021 року до евакуації закладу 01.04.2022 року його матір гр. [PERSON] , [INFO] приходила до будинку дитини з проханням показати хлопчика. Разом з тим, гр. [PERSON] надала до служби у справах дітей міської ради заяву про те, що вона на сьогоднішній день не може виконувати свої батьківські обов`язки так як має низьке матеріальне становище, є інвалідом 3 групи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо розгляду питання без її участі. Питання доцільності/недоцільності звернення до суду із позовною заявою про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті міської ради 12.02.2024 року. Члени комісії, розглянувши матеріали, зібрані службою у справах дітей міської ради, одноголосно прийняли рішення про доцільність звернення із позовною заявою до суду. Крім того, гр. [PERSON] , [INFO] позбавлено Заводським районним судом м.Дніпродзержинська батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Гр. [PERSON] , маючи малолітню дитину, в порушення вимог статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, не виконує належним чином батьківські обов`язки. У порушення ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідачка не виконує обов`язків по вихованню, лікуванню та утриманню дитини. Відповідно до 4.2 ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Відповідно до п.10 ч. 3 ст.175 ЦГІК України підтверджуємо, що органом опіки та піклування виконавчого комітету міської ради не подано іншого позову до гр. [PERSON] про позбавлення батьківських прав або з подібного питання. Представником позивача підтримана позиція викладена у позові, з врахуванням інтересів малолітньої дитини, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заявила, що вона згодна з заявленими до неї позовними вимогами. Зміст позову їй зрозумілий, вона діє вільно, без будь-якого примусу, та її рішення є добровільним. Саме вона з дитино прибувала до Будинки дитини з дитиною [PERSON] , 2021 року народження, і просила його забрати. Також вона зверталася до медичного закладу де просила забрати дитину, і до поліції. Вважає, що не може виховувати дитину [PERSON] , не зможе надати йому забезпечення, догляд, і просить суд задовольнити позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, в судовому засіданні зазначила, що позов відповідає інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] . Саме відповідача, як мати дітей вони знають тривалий час, так як [PERSON] до цього також приносила їм до Будинку дитини трьох дітей, і від кожного відмовлялась. Враховуючи стан здоров`я відповідача, її соціальну поведінку, вважає що в інтересах дитини є позбавлення батьківських прав матері. Заслухав сторони, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , народження якого зареєстроване згідно до актового запису № 658 від 29.09.2021 року, Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками дитини записано: мати [PERSON] , батько [PERSON] , відомості про якого записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 10) , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України витяг № 00034014897 від 03.12.2021 року (а.с. 44). Згідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи № 68-з (а.с. 14-17), відображено місце реєстрації відповідачки та знаходження дитини у державному закладі. Рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 24.11.2021 №945 малолітнього [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано до Комунального закладу «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради (комунальне підприємство «Кам`янський центр медичної реабілітації та паліативної допомоги» ДОР) на повне державне утримання, де він і перебуває на теперішній час (а.с. 19). Відповідно до інформації комунального закладу «Кам`янський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» від 01.11.2022 з`ясовано, що за час перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] у закладі з 29.12.2021 року до евакуації закладу 01.04.2022 року його матір гр. [PERSON] , [INFO] приходила до будинку дитини з проханням показати хлопчика. Згідно до Висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 16.02.2024 року № 8вих-20/216 (а.с. 7-8), визначено доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] .. Так, згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положення ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положення ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень, наданих у п.16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч.3 ст.167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Згідно ч.4 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Як встановлено судом, заяв про взяття під опіку малолітнього [PERSON] , [INFO] , від родичів останніх до суду не надходило. Згідно роз`яснень, наданих у п.17 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Як встановлено судом, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту наявності душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання відповідача. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, протягом тривалого часу відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а саме: батьківського піклування та батьківської турботи до дітей не виявляє; станом здоров`я дітей не цікавиться; фізичний та моральний розвиток дітей не підтримує; необхідних умов для навчання та проживання дітей не забезпечує; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти. Зазначені вище\~обставини встановлені\~судом на\~підставі пояснень\~самої \~відповідачки,яка заслухана судом, та за сукупністю належних, достатніх і допустимих доказів досліджених під час судового розгляду, та приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову в частині наявності передбачених пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України, підстав для позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача як матері, аліментів на утримання дитини до повноліття, то суд виходить з наступного. Згідно до діючого законодавства України та міжнародних актів, інтереси дитини превалюють, та батьки є зобов`язаними щодо забезпечення належного рівня розвитку дитини, її забезпечення, надання їй відповідних умов для життя, розвитку. А тому, батьки як мати так і батько, при народженні дитини, набувають як права так і обов`язки щодо дитини. Дитина це особа віком до 18 років, і цей вік є визначений законодавцем як вік до якого батьки зобов`язані перед дитиною в її матеріальному забезпеченні в тому числі. Факт позбавлення\~матері дитини\~батьківських прав\~по відношенню\~до сина\~ [PERSON] , [INFO] , не звільняє її від обов`язку щодо утримання дитини, до її повноліття. Судом враховується, що заявлений розмір аліментів на утримання дитини з боку позивача відповідає гарантованому мінімуму на одну дитину, визначений Державою Україна. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримання дитини судом не встановлено. Оцінивши надані докази по справі, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги позивачем узгоджуються із вимогами діючого законодавства, а їх розмір відповідає гарантованому Державою мінімуму на одну дитину. Таким чином, оцінюючи фактичні данні встановлені в межах справах, обґрунтованість позивачем своєї позиції на підставі належних, достатніх, допустимих доказів, надає підстави для задоволення позовної заяви вцілому. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно до ст.. 141 ЦПК України, з врахуванням наявності підстав для задоволення заявлених позовних вимог зазначені витрати підлягають відшкодуванню з боку відповідача шляхом їх стягнення на користь позивача. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, в зазначеній частці позивач, у відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: approved