Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаною заявою, в якій просить встановити факт розташування будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON] , яка померла [INFO] , на праві власності на підставі договору дарування від 27 серпня 1971 року, що посвідчений нотаріально у м. Боярка нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Стратілат П. І., зареєстрований в реєстрі за № 4216, місце розташування якого в договорі дарування не зазначено, за адресою: [ADDRESS] . Свою заяву мотивує тим, що [INFO] померла її матір - [PERSON] , яка за життя, 14 вересня 2018 року, склала заповіт, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповіла їй. З метою оформлення спадщини, вона звернулася до державного нотаріуса Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області Петух Н. П. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу. Водночас, державний нотаріус повідомила, що не має можливості оформити спадщину на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належний її матері на підставі договору дарування від 27 серпня 1971 року зареєстрованого за № 4216, оскільки у договорі дарування не зазначено вулиці та номер будинку, на якій він розташований, а також зазначено с. Білогородка, а в технічному паспорті с. Шевченкове. Таким чином, відсутність повної адреси житлового будинку у договорі дарування не дає можливості заявнику реалізувати свої права на спадкове майно та оформити спадщину у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим, остання звернулася до суду з цією заявою та просила її задовольнити, зазначивши, що спорів про право з іншими особами немає, вона єдина спадкоємиця після смерті матері. Встановлення факту необхідне для забезпечення можливості зареєструвати будинок у державному реєстрі речових прав та реалізації спадкових прав. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2023 року для розгляду зазначеної заяви визначено головуючого суддю Митрофанову А. О. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року вказану заяву залишено без руху. 13 грудня 2023 року заявником усунуто недоліки. 18 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. Витребувано у Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 204/2022, після смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Розпорядженням керівника апарату Щерби А. від 02 лютого 2024 року № 40 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/23933/23, провадження № 2-о/760/110/24, у зв`язку з відрахуванням головуючого судді [PERSON] зі штату суду, пов`язаного із закінченням строку відрядження, відповідно до наказу голови суду від 01 лютого 2024 року № 7-К. На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. 07 лютого 2024 року до суду надійшли витребувані матеріали спадкової справи. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 лютого 2024 року вказану справу було прийнято до розгляду головуючим суддею Ішуніною Л. М. та призначено в порядку окремого провадження. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ній, просила її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо. Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України). Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 29 листопада 2022 року Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), серії [NUMBER] . За життя, 14 вересня 2018 року, [PERSON] склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 920, відповідно до якого, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що за законом вона матиме право, вона заповіла [PERSON] (заявнику), [INFO] . До складу спадщини входить, в тому числі, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить спадкодавцю на підставі договору дарування від 27 серпня 1971 року за № 4126. 01 грудня 2022 року заявник звернулася до Гайсинської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері. На підставі зазначеної заяви Гайсинською державною нотаріальною конторою Вінницької області було заведено спадкову справу № 204/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] 02 червня 2023 року Гайсинською державною нотаріальною конторою Вінницької області було видано довідку заявнику, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, 19 липня 2023 року Гайсинською державною нотаріальною конторою Вінницької області листом за вих. № 989/02-14, у зв`язку із зверненням [PERSON] з метою оформлення спадкових прав після померлої матері, було повідомлено останню, що у наданому договорі дарування, що посвідчений [PERSON] , державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори 27 серпня 1971 року за реєстровим № 4216, не зазначено повну адресу розташування житлового будинку в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, а саме, відсутні назва вулиці та номер будинку, тому необхідно в судовому порядку встановити факт розташування вищевказаного об`єкту нерухомого майна з зазначенням повної адреси. Так, відповідно до договору дарування від 27 серпня 1971 року за реєстровим № 4216 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Білогородка Києво-Святошинського р?ну Київської області. Будинок вцілому має 54 кв. м житлової площі. Водночас, відповідно до свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 10 червня 1966 року № 158 забудовник [PERSON] мала право здійснювати будівницто за адресою: [ADDRESS] . Згідно з планом забудови садиби, який видано 10 червня 1966 року Виконкомом Києво-Святошинської районної ради Богданович Г. О., він стосується садиби, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, у проекті газопостачання вищевказаного житлового будинку вже зазначалася адреса: житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту житлового будинку садибного типу, який виготовлено станом на 11 липня 2023 року, реєстраційний номер Т?01:4427-1390- 6387-5075, інвентаризаційна справа № 0176, адреса об`єкта: Київська область, Бучанський район, Білогородська територіальна громада, с. Шевченкове (станом на 01 січня 2021 року), [ADDRESS] . Житлова площа житлового будинку за результатами технічної інвентаризації 55,1 кв.м. В технічному паспорті зазначено, що житловий будинок садибного типу знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 3222480404:02:002:5032, площа 0,2127 га. Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20 січня 2014 року № 16431032 , витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 січня 2014 року № 16431154 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0001081772023 від 09 червня 2023 року: земельна ділянка з кадастровим номером 3222480404:02:002:5032, площею 0,2127 га, знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить померлій матері заявника - [PERSON] . Крім того, рішенням Білогородської сільської ради від 16 липня 2014 року № 527 з метою впорядкування нумерації об`єктів нерухомості у населених пунктах Білогородка та Шевченкове, згідно генерального плану та створення єдиного реєстру адрес, вирішено ліквідувати вулиці в селі Білогородка згідно з додатком 1, затвердити перелік вулиць в селі Білогородка згідно з додатком 2, затвердити перелік вулиць в селі Шевченкове згідно з додатком 3. Відповідно до пункту 19 додатку 1 до вищезазначеного рішення вулиця Шевченка перестала входити до адміністративних меж села Білогородка, стала входити в межі села Шевченкове. Звертаючись до суду з указаною заявою, заявник просить встановити факт розташування будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона не може здійснити державну реєстрацію прав та отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з досліджених судом документів заявником надано достатньо доказів для підтвердження розташування садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , встановлено, відсутність іншого порядку, передбаченого чинним законодавством для встановлення такого факту, а також відсутність інших спадкоємців у померлої, що свідчить про відсутність спору про право. Враховуючи викладене, встановлені на підставі наявних в матеріалах справи документів обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом достовірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] . З огляду на наведене, заява [PERSON] про встановлення факту розташування житлового будинку за певною адресою підлягає задоволенню.

Outcome: approved