Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 285338 гривень 24 коп. майнової шкоди, 10000 гривень 00 коп. моральної шкоди, 3500 гривень 00 коп. витрат на складання звіту Свої вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2022 року, о 18 год. 05 хв., на вул. Городоцькій, 274 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки Renault Master, номерний знак [NUMBER] , за кермом якого знаходився [PERSON] , та марки Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , під його керуванням. Дана ДТП сталася в результаті порушення пунктів 13.1 ПДР України водієм автомобіля марки Renault Master, номерний знак [NUMBER] - третьою особою [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія вказаного автомобіля, який належить ТОВ «Гал Партс» на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 грудня 2021 року № ЕР-207247927, яким передбачався ліміт за шкоду майну в розмірі 130000,00 грн., франшиза - 0 грн. [PERSON] на момент ДТП працював на посаді водія ТОВ «Гал Партс». ТДВ «СК «Гардіан» належним чином виконало свої зобов`язання, виплативши йому страхове відшкодування в межах максимального страхового ліміту в розмірі 130000,00 грн. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Експерт-Сервіс» № 746/23 від 04 квітня 2023 року вартість відновлювального автомобіля Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , становить 415338 грн. 24 коп., без ПДВ. З огляду на наведене, він вважає, що не відшкодована частина завданої шкоди підлягає стягненню з ТОВ «Гал Партс», оскільки вказана шкода була завдана їх працівником [PERSON] під час виконання ним своїх трудових обов`язків. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. Відповідач ТОВ «Гал Партс» подало до суду відзив на позов, в якому просить у задоволені позову відмовити повністю, мотивуючи це тим, що на їх думку товариство не є належним відповідачем, оскільки [PERSON] , який працює водієм ТОВ «Гал Партс», на момент ДТП, самовільно, не у службових цілях використовував автомобіль Renault Master, номерний знак [NUMBER] , про що він надав пояснювальну записку /а.с.85-87/. Третя особа [PERSON] подав до суду письмові пояснення, які за змістом є аналогічні доводам, які містяться у вищевказаному відзиві ТОВ «Гал Партс» /а.с.95-97/. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, які наведені у позові, просять позов задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача та третя особа [PERSON] проти позову заперечили, дали пояснення аналогічні доводам, які наведені у відзиві, просять у задоволені позову відмовити. Суд ухвалив розглядати справу без участі представника третьої особи ТДВ «СК «Гардіан», який будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, проте матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. Рух справи у суді, клопотання та заяви учасників цивільного процесу. 09 жовтня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено у якості третьої особи ТДВ «СК «Гардіан» та витребувано у неї додаткові докази - матеріали страхової справи /а.с.51/. Того ж дня, 09 жовтня 2023 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивача; накладено арешт на автомобіль Renault Master, номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ «Гал Партс» /а.с.64-67/. 07 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання третьої особи [PERSON] про призначення експертизи /а.с.99,100/. 08 листопада 2023 року ухвалою суду перейдено від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання /а.с.102/. 10 листопада 2023 року до суду надійшли витребувані судом матеріали страхової справи від ТДВ «СК «Гардіан» /а.с.108/. 05 грудня 2023 року ухвалою суду у справі призначено судову автомобільно-товарознавчу експертизу; провадження у справі зупинено /а.с.181/ 08 березня 2024 року матеріали справи були повернуті до суду з Львівського НДІСЕ, ухвала суду про призначення вищевказаної експертизи від 05 грудня 2023 року залишена без виконання, оскільки [PERSON] не оплатив рахунку за проведення експертизи /а.с.188/. 18 березня 2024 року ухвалою суду провадження у справі відновлено /а.с.189/. 19 березня 2024 року до суду надійшло клопотання третьої особи [PERSON] про призначення судової автомобільно-товарознавчої експертизи, в якому зазначено, що третя особа вважає, що вартість експертизи у Львівському НДІСЕ в розмірі 22718 грн. 40 коп. є надмірною та він не спроможний її оплатити /а.с.192/. 23 травня 2024 року третя особа [PERSON] у судовому засіданні заявив усне клопотання про залишення без розгляду його вищевказане клопотання про призначення експертизи від 19 березня 2024 року. 23 травня 2024 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, вищевказане клопотання задоволено, клопотання [PERSON] про призначення експертизи від 19 березня 2024 року залишено без розгляду. Того ж дня, 23 травня 2024 року представник відповідача ТОВ «Гал Партс» та позивач [PERSON] у судовому засіданні зробили усну заяву, в якій просили суд у випадку задоволення позову розстрочити виконання рішення суду на дванадцять місяців. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали адміністративної справи № 462/6924/22, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини у справі, встановлені судом. Судом встановлено, що 28 листопада 2022 року, о 18 год. 05 хв., на [ADDRESS] відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки Renault Master, номерний знак [NUMBER] , за кермом якого знаходився [PERSON] , та марки Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Дана ДТП сталася в результаті порушення пунктів 13.1 ПДР України водієм автомобіля марки Renault Master, номерний знак [NUMBER] - третьою особою [PERSON] . Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 850 грн. /а.с.12/. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Renault Master, номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» згідно з договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14 грудня 2021 року № ЕР-207247927, яким передбачався ліміт за шкоду майну в розмірі 130000,00 грн., франшиза - 0 грн. /а.с.112/. З листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 27 вересня 2023 року № В-213/Аз убачається, що на момент ДТП автомобіль Renault Master, номерний знак [NUMBER] , належав на праві власності відповідачу ТОВ «Гал Партс» /а.с.61,62/. З листа ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області від 27 жовтня 2023 року № 1300-5903-7/1256502 убачається, що на момент ДТП третя особа [PERSON] працював в ТОВ «Гал Партс» на посаді водія /а.с.77/, також, вказана обставина визнається всіма учасниками справи. Внаслідок зазначеної ДТП транспортному засобу Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику [PERSON] , завданий матеріальний збиток, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 28 листопада 2022 року /а.с.144,145/. 29 листопада 2022 року ТДВ «СК «Гардіан» отримало письмове повідомлення про ДТП, яке сталося 18 листопада 2022 року по вул. Городоцькій, 274 у м. Львові /а.с.110/. На виконання умов договору страхування ТОВ «Гал Партс» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіля Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , в розмірі 130000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 174353 від 10 лютого 2023 року /а.с.163/. Таким чином, ТДВ «СК «Гардіан» належним чином виконало свої зобов`язання, виплативши [PERSON] страхове відшкодування в межах максимального страхового ліміту, передбаченого умовами страхового полісу від 14 грудня 2021 року № ЕР-207247927. Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Експерт-Сервіс» № 746/23 від 04 квітня 2023 року вартість відновлювального автомобіля Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , становить 415338 грн. 24 коп., без ПДВ /а.с.14-16/. 03 квітня 2023 року позивач оплатив рахунок ТОВ «Експерт» за виготовлення вищевказаного звіту в розмірі 3500 грн. 00 коп. /а.с.35/. З огляду на наведене, позивач, врахувавши, що страхова компанія виконала своє зобов`язання в межах страхового ліміту, вважає, що не відшкодована частина завданої шкоди підлягає стягненню з ТОВ «Гал Партс», оскільки вказана шкода була завдана їх працівником [PERSON] під час виконання ним своїх трудових обов`язків, і тому, позивач направив відповідачу письмову заяву - претензію, в якій просив відшкодувати йому вказану різницю в розмірі 285333 грн. 00 коп. /а.с.60/. Проте, ТОВ «Гал Партс» заперечив проти вимог позивача, мотивуючи це тим, що [PERSON] на момент ДТП самовільно, без відома адміністрації роботодавця використовував належний їх товариству автомобіль марки Renault Master, номерний знак [NUMBER] . На підтвердження вказаних доводів відповідачем надано суду пояснювальну записку [PERSON] на ім`я директора ТОВ «Гал Партс» від 21 листопада 2022 року, в якій третя особа повідомляє керівника товариства про те, що він 18 листопада 2022 року після 16 год. 00 хв. самовільно використовував службовий автомобіль в особистих цілях /а.с.88/. Позиція суду та застосовані норми права. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. Аналіз змісту глави 82 ЦК України підтверджує, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи з наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Згідно з частиною першою статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Беручи до уваги, що відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , становить 415338 грн. 24 коп., суд приходить до висновку, що з ТОВ «Гал Партс» на користь позивача підлягає стягненню 285338 грн. 24 коп., що є різницею між завданою позивачу шкодою із відрахуванням страхової виплати (415338 грн. 24 коп. - 130000 грн. 00 коп. = 285338 грн. 24 коп.). Суд вважає некоректними твердження товариства про те, що [PERSON] на момент ДТП використовував автомобіль у власних інтересах, оскільки ТОВ «Гал Партс» не довело та не надало суду належних та допустимих доказів докази, які б вказували на те, що [PERSON] неправомірно заволодів транспортним засобом, що відповідно до частини третьої статті 1187 ЦК України покладало б відповідальність на нього. Крім цього, у матеріалах адміністративної справи № 462/6924/22 містяться первинні письмові пояснення [PERSON] від 18 листопада 2022 року, які були ним написані власноручно на пропозицію інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Салодовнікова В.Г., у яких він нічого не зазначив, що на момент ДТП він користувався автомобілем на незаконних підставах. Враховуючи те, що ТОВ «Гал Партс» з власної волі передало автомобіль Renault Master, номерний знак [NUMBER] , у користування своєму працівнику [PERSON] , тому ТОВ «Гал Партс» не звільняється від відповідальності за завдану позивачу шкоду і правова мета передачі належного товариству автомобіля своєму працівнику не має правового значення для покладення на товариство, як власника джерела підвищеної небезпеки, обов`язку з відшкодування шкоди. Права ТОВ «Гал Партс» у спірних правовідносинах забезпечені положеннями частини першої статті 1191 ЦК України, якою передбачено право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 758/6777/21 та 06 березня 2023 року в справі № 559/961/17-ц, які враховуються судом під час вирішення даного спору. Щодо доводів представника відповідача та третьої особи про недоведеність вартості відновлювального ремонту та розміру матеріальних збитків. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. У відповідності до положень цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Згідно зі статтею 9 цього ж Закону, Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції країни та Фондом державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003 року (надалі - Методика № 1074/8395 від 24.11.2003 року). Доказами, відповідно до статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними, відповідно до вимог статті 77 ЦПК України, є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. На підтвердження розміру шкоди позивачем надано звіт про оцінку автомобіля суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Експерт-Сервіс» № 746/23 від 04 квітня 2023 року, який виготовлений та підписаний уповноваженою на це особою, при цьому, оцінка проведена на підставі Методики № 1074/8395 від 24.11.2003 року, а відтак, вказаний документ є належним, допустимим доказом розміру заподіяної матеріальної шкоди. Відповідно до частин першої та другої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо та сторонами не надані відповідні висновки експерта із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. 08 листопада 2023 року ухвалою суду за клопотанням [PERSON] по справі призначена судова автомобільно-товарознавча експертиза, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експерта поставлені наступні питання: Яка вартість реального матеріального збитку (шкоди), завданого власнику автомобіля «Hyundai Tucson IX35», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної події, що відбулась 18.11.2022 року, на дату ДТП? Крім цього, у мотивувальній частині ухвали зазначено, що з врахуванням неможливості надання автомобіля експерту для огляду у первинному пошкодженому стані необхідно проводити експертизу на наявними матеріалами справи, в тому числі фотознімками у справі. Проте, експертиза у справі не проведена, оскільки третя особа [PERSON] не оплатив рахунок за проведення експертизи, мотивуючи це тим, що вартість експертизи в розмірі 22718 грн. 40 коп. є надмірною та він не спроможний її оплатити. Суд зазначає, що про призначення судової експертизи саме у Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України було зазначено в клопотанні самого ж [PERSON] , при цьому, останній не подавав ніяких заяв про розстрочку оплати послуг експерта або про звільнення його від оплати. Крім цього, беручи до уваги, що у судовому засіданні достовірно було з`ясовано, що експертизу можливо провести лише на наявними матеріалами у справі, оскільки автомобіль Hyundai Tucson, номерний знак [NUMBER] , відремонтовано, суд вважає, що [PERSON] не був позбавлений можливості самостійно замовити та подати до суду висновок експерта або інше дослідження про оцінку майнового збитку. Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Інших допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної ДТП шкоди, третьою особою [PERSON] не надано. Таким чином, відповідач та третя особа [PERSON] у встановленому порядку не спростували оцінки розміру заподіяних збитків. Щодо вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. 00 коп. Статтями 23 та 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яке полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням майна. Позивач вказує, що в результаті протиправних дій відповідача було спричинено пошкодження майна позивача, що, безумовно, вплинуло на якість його повсякденне життя, в тому числі за рахунок того, що позивач не міг користуватися автомобілем, був вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя і членів родини, звертатися за допомогою до юристів, пережив стрес, що вплинуло на його здоров`я. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Враховуючи викладене, з урахуванням обставин, встановлених під час судового розгляду, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн., завданої останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такий розмір моральної шкоди відповідає ступеню перенесених ним страждань внаслідок пошкодження його транспортного засобу, при визначенні якої враховувались вимоги розумності та справедливості. Висновок суду. Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із частиною першою статті 435 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання, яке не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення. З урахуванням обставин справи, розміру боргу, що виник у відповідача, позиції позивача, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду про стягнення заборгованості. Щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved