Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

позивачка [PERSON] \~звернулась в\~суд із\~позовом,\~в якому\~просить збільшити\~розмір аліментів,\~які стягуються\~із відповідача\~ [PERSON] \~рішенням Джержинського\~районного суду\~м.Харкова\~від 02.07.2015\~року на\~утримання неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з розміру\~ частини\~заробітку (сукупного\~доходу),\~але не\~менш,\~ніж 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~до розміру\~10\~000\~грн.,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку.В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21 червня\~2013\~року, який в подальшому був розірваний рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня\~2015\~року. Від даного шлюбу мають син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 лишня\~2015\~року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (сукупного доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня\~2015\~року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, як слідує з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого головним державним виконавцем Індустріального відділу ДВС у місті Харкові СМУМЮ відповідач свої аліменті зобов?язання належним чином не виконує. Зазначила, що аліменти не сплачуються з\~2018\~року, заборгованості по аліментах, станом на 01.09.2023\~року становить -\~163 963,71грн. Неповнолітній син [PERSON] , навчається у 3ОШ № 90 м. Львів, відвідує різні додаткові заняття по фізичному розвитку та потребує додаткових витрат. А тому аліменти, які були стягнуті з відповідача 02 липня\~2015\~року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова на даний час не відповідають самим необхідним потребам та умовам життя, необхідних для фізичного розвитку Данила. 3 моменту розлучення і до теперішнього часу відповідач не займається вихованням, утриманням, духовним та фізичним розвитком сина, нічим не допомагає позивачу, не цікавиться перебуванням їхньої спільної дитини у школі та її навчанням. Зазначила, що відповідач навіть не знає, де навчається його дитина, не вітає сина з днем народження, не дарує йому подарунків до свят, з дитиною не спілкується. Вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров?я сина про його фізичний, духовний та моральний розвиток. Просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала суду заяву, в якій позов підтримала, просить такий розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встанолено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що відтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня\~2015\~року, шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Згідно рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 липня\~2015\~року з відповідача [PERSON] на користь позивача було вирішено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (сукупного доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня\~2015\~року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Згідно зі\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2\~ст.182\~цього ж\~кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч.1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. У розумінні\~статті 81 ЦПК України\~та наведених вище норм\~Сімейного кодексу України \~саме ініціатор позову повинен доводити обставини змін у житті сторін, в тому числі, у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів. Позивачем вимоги про зміну розміру аліментів обгрунтовано наявністю заборгованості по сплаті аліментів та додатковими витратами на дитину, пов`язаними із додатковими заняттями по фізичному розвитку . Проте, наявність заборгованості не є обставиною, яка свідчить про зміну матеріального стану платника чи стягувача аліментів, а відтак не може бути підставою для зміни їх розміру. Крім того, всупереч обов`язку доказування позивачем не надано суду жожних доказів, які б свідчили про збільшені витрати на дитину (додаткові заняттями по фізичному розвитку), як і не надано жодних доказів, які б свідчили про щомісячні витрати на дитину у розмірі 10\~000 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2024 року - 3196 гривень. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого головним державним виконавцем Індустріального відділу ДВС у місті Харкові СМУМЮ з відповідача [PERSON] нараховувались аліменти ще станом на 2023 рік в розмірі 3127 грн., що є більшим розміром, аніж мінімальний розмір аліментів, визначений законом . Враховуючи те, що позивачем не доведено виникнення обставин, зазначених у\~ст.192 Сімейного кодексу, які можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed