Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

26.02.2024 представник позивача АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №1002090570701 від 11.02.2022 у розмірі 131881,21грн., з яких: 94800,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13,97 грн. заборгованість за відсотками, 37067,24 грн. заборгованість за комісією, 2684,00 грн. суму судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.02.2022 між позивачем та [PERSON] , укладено кредитний договір № 1002090570701, згідно якого позивач видає позичальнику кредит в сумі 94800,00 грн. на строк 36 місяців, а позичальник зобов`язався повернути позивачу кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії на умовах договору. Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором №1002090570701 від 11.02.2022 і станом на 29.10.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] складає 131881,21грн., з яких: 94800,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13,97 грн. заборгованість за відсотками, 37067,24 грн. заборгованість за комісією. Оскільки відповідачем належним чином не виконуються умови кредитного договору, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.02.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Згідно відзиву на позовну заяву від 08.04.2024 відповідач не погодилася з позовними вимогами, просить відмовити у позові. Обґрунтовує тим, що відсутній предмет спору бо сума 94800,00 грн. була перерахована платником [PERSON] з рахунку [NUMBER] на рахунок АТ «ПУМБ» [NUMBER] , що вказаний в заявці №1002090570701 від 11.02.2022 як «Реквізити для погашення заборгованості за споживчим кредитом», заборгованість не підтверджується; відповідач не міг отримати повідомлення від 31.10.2023 №КНО-44.2.2/47 бо роздруківка за номером відправлення не зареєстроване в системі «Укрпошта»; в заяві на приєднання вказано графік платежів з платіжним періодом з 11.02.2022 11.02.2025, а позивач вказує суму як суму споживчого періоду та нарахованих комісій і зазначає про прострочення оплат після 27.02.2024 до 11.08.2025, отже позивач вважає, що відповідач має сплачувати комісію за обслуговування заборгованості яка не існує не тільки натурально, але й календарно; роздруківки з сайту позивача (протокол №874 від 26.10.2021) належним доказом бути не може, оскільки ці докази залежать від волевиявлення однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни; договір мав бути розміщений на сайті позивача але його немає, відповідачкою він не визнається бо не містить її підпису, що свідчить про відсутність обумовлення в письмовому вигляді ціни, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування коштами та нарахування комісій; при укладенні договору позивач не дотримав вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження саме тих умов, про які вважав узгодженими банк; договір є нікчемним в частині обов`язку позичальника сплачувати за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком платежів; передбачені проценти за користування кредитом банк отримує встановлену винагороду, є передбачуваною умовою в законодавстві, а комісія за обслуговування кредитної заборгованості є завуальованим процентом суми кредиту та направлена на отримання позивачем прибутку за послугу, які відповідач не замовляв і не користувався навіть за замовчуванням; за наданим розрахунком суми боргу у відповідача до 11.08.2022 вказується як кредитні канікули, а в розрахунку боргу по комісії нарахування відбуваються з 11.06.2022; умова щодо комісії за обслуговування кредитної заборгованості є незаконною. 18.04.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача АТ «ПУМБ» Сидорової Ю.В. до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач відхиляє заявлені аргументи відповідача та зазначає, що: відповідач звернувся до позивача із заявою на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування; банк надав кошти у повному обсязі; відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування розміщеними на сайті банку з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняті ДКБО так, і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги; відповідач підписав паспорт споживчого кредиту; позивач за положеннями ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», п.5.9.2 публічної пропозиції позивача банк набуває право вимагати від клієнта дострокового повернення всього споживчого кредиту; ДКБО є публічною частиною договору, до якого приєднався позивач, підписавши заяву, яка є індивідуальною частиною договору; позивач визначив відповідно до п.5.7.3 розділу 5 ДКБО перелік послуг які включаються до комісії за обслуговування кредитної заборгованості; положеннями п.4 ч.1 ст.1, ч.2 ст.8 закону України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту; відповідач не звертався до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору; в межах цієї справи суд не має процесуальної можливості здійснювати перерахунок вже сплачених коштів на користь банку. Представником позивача до позову додано клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача на підставі наявних доказів, що додані до позову. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надала письмову заяву згідно якої заперечує проти задоволення позову в повному об`ємі та просить розглянути справу в письмовому провадженні. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.02.2022 відповідач [PERSON] звернулась до позивача з заявою № 1002090570701 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО). Згідно положень даної заяви підписанням цієї заяви клієнт підтвердив отримання Публічної пропозиції на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання усіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті послуг, які можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). Відповідач просив надати їй споживчий кредит на загальні цілі GP-Standard ВСЕЯСНО 2,22 (36) банківський переказ. Цільове призначення: а) загальні споживчі цілі, б) сплата разової комісії банку. Сума 94800грн., строк: 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,22%. Розмір процентної ставки: 0,010% річних. Схема повернення кредиту: ануїтет на (рівними платежами). Спосіб надання споживчого кредиту: банківський переказ на рахунок [NUMBER] в АТ «ПУМБ», код отримувача 2547401804, отримувач [PERSON] . Також заява містить графік платежів: дата платежу - до 11 числа кожного календарного місяця, платіжні періоди з 11.02.2022 по 11.02.2025, усього 36 міс. Чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період (грн.) - 4738,30 щомісяця та 4738,07 (останній платіж), усього 170578,57. Також передбачено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2104,56 грн. щомісяця, усього 75764,16 грн. Згідно положень розділу «Підтвердження та запевнення» даної заяви, клієнт підтвердила, зокрема, що ознайомлена з ДКБО, Тарифами банку та цілком згодна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення, … до підписання заяви отримала у письмовій формі інформацію згідно ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї заяви їй надано ДБКО (як публічну частину договору) шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «завантажте документи». Згідно даних копії паспорту споживчого кредиту найменування кредитного продукту: кредит на загальні цілі GP-Standard ВСЕЯСНО 2,22 (36) банківський переказ. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит сума кредиту: 94800 грн., строк кредиту - 36 міс., процентна ставка, відсотків річних - 0,10, тип ставки - фіксована, місячна комісія за обслуговування кредиту - 2,22%, загальні витрати за кредитом - 75778,57грн., загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 170578,57грн., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 53,0162%. Також паспорт кредиту містить положення щодо порядку повернення кредиту, зокрема графік повернення кредиту, відомості про застосування пені та штрафів. Відповідно до платіжної інструкції № ТR.55936121.110513.8810 від 11.02.2022р., АТ «ПУМБ» перерахував [PERSON] 94800,00 грн. на банківський рахунок як надання кредитних надання коштів за договором № 1002090570701 від 11.02.2022р. за позикою [PERSON] . Відповідно до копії письмової вимоги (повідомлення) № КНО-44.2.2/47 від 31.10.2023 позивач звернувся до відповідача з вказаною вимогою про повернення кредитних коштів за кредитним договором, вказавши про наявність заборгованості, яка станом на 29.10.2023 становить 131881,21 грн. З поданого розрахунку боргу за договором № 1002090570701 від 11.02.2022р. вбачається: за тілом кредиту - початок розрахунку з 11.03.2022 по 11.08.2022 як кредитні канікули, з 11.09.2022 по 11.10.2023 залишок непогашеної суми 36863,36грн. з непогашених щомісячних платежів, з 11.11.2023 по 11.08.2025 залишок непогашеної суми 57936,64грн. з непогашених щомісячних платежів; за відсотками - початок розрахунку з 11.02.2022 по 11.03.2022 як погашені суми, з 11.04.2022 по 11.10.2023 залишок непогашеної суми 13,97грн. з непогашених щомісячних платежів; за комісією - початок розрахунку з 11.03.2022 по 11.05.2022 як кредитні канікули, з 11.06.2023 по 29.10.2023 залишок непогашеної суми 37067,24грн. з непогашених щомісячних платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи відповідач підтвердила свою згоду на те, що прийняла публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, ознайомлена з ДКБО та тарифами банку та цілком з ними згодна, про що свідчить підпис відповідача у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та у паспорті кредиту. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суму коштів не повернула та ухиляється від її сплати. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову, відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно у повній мірі не погашена. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми тіла кредиту слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 94800,00 грн. та нараховані відсотки в розмірі 13,97 грн. Щодо стягнення заявленої суми комісії, суд виходить з наступного. Верховний Суд у постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Наданий споживчий кредитний договір не містить та сторона позивача не надала доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), тому такі умови договору є нікчемними. Крім того у зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршення справ економічного становища України, Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану». Новий закон змінює правил роботи банків та небанківських фінансових установ, зокрема тих, що надають послуги з кредитування. Зокрема, законом передбачено, що на час дії воєнного стану та в тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування споживач не буде нести відповідальності перед кредитодавцем у разі прострочення виконання зобов`язання за споживчим кредитом; споживач звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу і пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, прострочення виконання споживачем зобов`язань за таким договором; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, які нараховані після 24.02.2022 сплата яких передбачена договором про споживчий кредит підлягають списанню. Також, за загальним правилом, передбаченим ст. 617 Податкового кодексу України, сторона договору звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії непереборної сили - форс-мажору. Разом з тим, штрафні санкції та інші платежі, сплата яких передбачена у договорі нараховані за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) договору включно з 24.02.2022, підлягають списанню кредитодавцем. Крім цього, згідно Закону України «Про споживче кредитування» передбачено наступне: Пункт 6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплатити кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата який передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж: передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону: установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Таким чином, можна зробити висновок, якщо у відповідача є невиплачений кредит станом на воєнний період, він не нестимете відповідальність за несплату боргу під час воєнного стану, а також в тридцятиденний строк після його припинення або скасування. За таких обставин суд констатує, що нараховані сума боргу по комісії 37067,24грн., не підлягає стягненню, а відповідно в цій частині слід позивачу відмовити в їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що даний позов про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені нею в зв`язку з розглядом справи, а саме по сплаті судового збору, в розмірі, пропорційному до задоволених вимог 1929,52 грн. (94813,97 грн. / 131881,21 грн. x 2684,00 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial