Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

13.07.2021 позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 12 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона з серпня 2015 року, проживала та вела спільне господарство з [PERSON] . [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . Проте, спільне життя у неї з відповідачем не склалося, тому вони припинили спільно проживати. Проте, не вирішеним залишилось питання утримання їхньої спільної дочки [PERSON] , яка постійно проживає разом із нею. Відповідач фінансово не забезпечує та не утримує належним чином свою дитину, а його матеріальна допомога повністю відсутня, що унеможливлює забезпечення належного рівня життя, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Їй достеменно відомо, що на даний час, відповідач проживає та працює за кордоном Республіка Італія, місто Сан Дона ді П`яве. Зважаючи на значний рівень цін, беручи до уваги виключно інтереси дочки, з метою забезпечення її належного рівня життя, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, вважає за належне та доцільне стягнути із відповідача грошові кошти на утримання їхньої дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 12\~000 гривень. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.08.2021 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.11.2021 доручено компетентному суду Італійської Республіки юрисдикція якого поширюється на місто Сан Дона ді Пяве вручити відповідачу [PERSON] , проживаючому за адресою: [ADDRESS] , копію позовної заяви з додатками про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , а також вручити виклик у судове засідання, яке відбудеться у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (м. Тернопіль, вул.Котляревського, 34). Допитати відповідача [PERSON] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , про те, чи визнає він позов, які обставини він просить взяти до уваги суд при вирішення питання про стягнення із нього аліментів. 29.03.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Заводовської М.Л. на адресу суду надійшло клопотання про поновлення провадження по справі. Ухвалою суду від 01.04.2024 провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, поновлено та продовжено судовий розгляд. 09.04.2024 судом зареєстрований відзив на позов поданий представником відповідача, згідно якого відповідач частково заперечує в межах суми стягнення аліментів. Дійсно дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю-Позивачем. Відповідач є батьком дитина та постійно проживає та працює в своїй рідній країні Республіка Італія. Позивач зазначає хибну інформацію, що протягом трьох років Відповідач ухиляється від батьківських обов`язків. Проте, згідно долучених до матеріалів справи частини банківських виписок, вбачається що Відповідач періодично матеріально утримував доньку. Також, на утриманні Відповідача є ще троє дітей, а саме: [PERSON] [INFO] , Ґабріеллі [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Станом на сьогоднішній день Відповідач також утримує трьох дітей, дані факти підтверджуються переказами грошових коштів матері дітей. Відповідач не ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, проявляє інтерес до неї та бажає бути батьком для неї, як де-факто, так і де- [PERSON] . Тому, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 4000 гривень. 08.05.2024 представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої вважає відзив сторони відповідача безпідставним, таким що вводить суд в оману, його твердження не відповідають дійсності та не підтверджуються належними і допустимими доказами. Так, [PERSON] народилась [INFO] у Республіці Італія, однак [PERSON] незважаючи на народження дитини, яка потребує затрат, а працювати вона не могла, оскільки нікому було бути із дитиною, не надавав коштів на її утримання, а коли почав ще й кричати через плач дитини та вчиняти фізичне насильство, вона виїхала з дитиною в Україну, громадянкою якої є. В Республіці Італія вона почувалась незахищеною, оскільки був присутній мовний бар`єр, законів вона не знала і відповідач завжди запевняв, що він італієць, а тому має у своїй країні прерогативу над іноземкою, яка і пояснити толком не зможе що трапилось. Проживаючи в Україні протягом багатьох років вона просила [PERSON] , щоб він спілкувався, утримував та проявляв інтерес щодо дитини, однак він відмовлявся. Якщо зібрати надані ним кошти, то вони зовсім не значні і не направлені на утримання дитини, як він зазначає, а на пошук та оплату квартири, в якій він мав проживати під час відвідин України, або на придбання квитків для них з дитиною під час поїздки до Республіки Італія до нього. Саме на утримання чи лікування дитини кошти ним ніколи не виділялися, дитині він не придбавав одежі, іграшок, засобів гігієни чи медичних препаратів під час лікування. Від всіх цих завдань батька він усунувся протягом 7 років життя дитини. Виходячи із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька, вважає, що вказаний нею розмір аліментів у сумі 12000 грн є достатнім для забезпечення потреб дитини батьком, який протягом 7 років коштів на утримання дитини не надавав, та є посильним для батька, який є громадянином іноземної держави, враховуючи середньостатистичну заробітну плату в Республіці Італія, де проживає відповідач. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в розмірі 4000 гривень, з підстав наведених у відзиві. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (переклад з італійської мови на українську) акт №00016 частина 1 серія А 2017 книга 01, реєстраційний номер № [NUMBER] від 26.05.2017, виданим реєстратором відділу РАЦС Д-р Джуліано Веньєр. Згідно довідки №82/2019 про реєстрацію особи громадянином України, [PERSON] , [INFO] , згідно рішення УДМС України в Тернопільській області від 07.06.2019 набула громадянства України на підставі частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України». Ґабріеллі Діана зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №01-04/924 виданою 14.12.2020 Центром надання адміністративних послуг Великогаївської сільської ради. 25.02.2023 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим 25.02.2023 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Положеннями статті 141 СК України передбачено, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Проте, у кожному конкретному випадку суд визначає розмір аліментів, виходячи із віку та потреб дітей сторін, а також фізичних та матеріальних можливостей батьків щодо утримання своїх дітей. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, позивачкою [PERSON] належними доказами не обґрунтовано позов в частині стягнення аліментів на неповнолітню дочку у розмірі саме 12000 гривень. Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач окрім дочки [PERSON] , [INFO] , має на утриманні ще трьох дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Згідно інформації наданої фірмою «ВЕРІТАС» [PERSON] працює за спеціальністю «Гігієна навколишнього середовища». Сума заробітної плати яка ним отримується на руки становить 1399,31 євро. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітньої дитини сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, та має на утриманні, окрім спільної із позивачем дитини, ще трьох дітей, з урахуванням розміру заробітної плати, яка утримується відповідачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, а тому із відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 6000 (Шість тисяч) гривень, щомісячно, починаючи із 13.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд наголошує на тому, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів з урахуванням індексації, суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Індексація це компенсація знецінення грошей внаслідок інфляції. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. У разі проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з наступного року з місяця, що відповідає місяцю встановлення розміру аліментів. Індексація грошових доходів проводиться відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (із змінами). Відповідно до пункту 2 Порядку індексації підлягає, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Згідно з пунктом 6 Порядку, індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. З викладеного слідує, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, повинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Разом з тим, заявляючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача з урахуванням індексації, позовна заява [PERSON] не містить обґрунтувань в цій частині. Відтак, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial