Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Позивач, ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Київські електромережі»: 18 504,94 грн - заборгованості за актом порушення №023196 від 23.05.2023 та зарахувати на р/р [NUMBER] ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРПОУ: 41946011 та 2 684 грн - судового збору та зарахувати на р/р [NUMBER] у ТВБВ№10026/0104 філії ГУ по м. Києву та Київській обл. АТ «Ощадбанк», МФО 322669, код ЄДРПОУ: 41946011. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позивач є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевим (локальним) ел.мережам, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Так, 23.05.2023 за адресою відповідача представниками позивача було виявлено порушення: відсутність пломб з відбитками тавр ОСР, які встановлені на клемній кришці електролічильника. На підставі виявленого було складено акт про порушення №023196 від 23.05.2023. Відповідно до вимог ПРРЕЕ, 20.06.2023 відбулося засідання комісії з розгляду вказаного акту, на яке відповідач не з`явився, та було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПРРЕЕ за період з 23.11.2022 по 22.05.2023 відповідно до п. 8.4.11 Методики, за формулою (№5). Нарахована сума склала 18 504,94 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2023 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 05.02.2024. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, яка була направлена позивачу засобами електронної пошти, була отримано 04.12.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Відповідачем до суду відзиву на позов подано не було, позивачем додаткових пояснень, заяв до суду подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Із матеріалів справи убачається, що відповідач є власником особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за вказаною адресою та є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Судом встановлено, що 23.05.2023 за адресою відповідача представниками позивача було виявлено порушення: відсутність пломб з відбитками тавр ОСР, які встановлені на клемній кришці електролічильника. На підставі виявленого було складено акт про порушення №023196 від 23.05.2023. Відповідно до протоколу № 590 від 20.06.2023 засідання комісії по розгляду акта про порушення №023196 від 23.05.2023, за відсутності споживача, встановлено, що споживач на об`єкті: [ADDRESS] , порушив Правила користуванн електричою енергією, а саме: п.п.8.4.2 ПКЕЕН - «відсутність пломб з відбитками тавр ОСР, які встановлені на клемній кришці електролічильника», у зв`язку з чим на підставі п. 8.4.11 та за формулою № 5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ (ПКЕЕН), відповідачу нараховано суму вартості недовраховану електроенергію в розмірі 18 504,94 грн. Згідно із ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; розкомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду та у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів електроенергетики; порушення правил охорони електричних мереж; порушення правил користування енергією; дії, які перешкоджають оперативному персоналу та посадовим особам об`єктів електроенергетики виконувати свої службові обов`язки; незабезпечення енергією споживачів, що не допускають порушень своїх обов`язків перед енергопостачальниками; припинення або обмеження електропостачання навчального закладу незалежно від форми власності протягом навчального року; невиконання законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо подання копій документів, пояснень та іншої інформації; інші правопорушення, передбачені законом. Відповідно до п.11 Правил користування електричною енергією для населення відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених в квартирі, на інших об`єктах споживача, та пломб несе споживач. Відповідно до п.15 зазначених Правил пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організациями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Пунктом 53 цих Правил передбачено, що у разі виявлення представником електропостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, складається акт та визначається сума збитків, завданих противоправними діями споживача. Пунктом 37 вказаних Правил встановлено права енергопостачальника, зокрема: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил. Згідно із п.48 указаних Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним з способів захисту прав особи є відшкодування збитків. Згідно з п.12 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник має право вимагати відшкодування збитків, завданих споживачем при користуванні електроенергією. Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357 (які діяли на час виникнення правовідносин) обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 р. № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за №782/12656. Суд погоджується із правильністю проведеного розрахунку вартості не облікованої електричної енергії, який судом перевірений, що становить 18 504,94 грн. Майнова шкода, відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, судом встановлено, що відповідачем порушено вимоги Правил користування електричною енергією для населення, а саме: відсутність пломб з відбитками тавр ОСР, які встановлені на клемній кришці електролічильника, що підтверджується актом про порушення №023196 від 23.05.2023. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позову. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на оплату професійної правової допомоги, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 15.04.2020 між ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та адвокатським об`єднанням «Перший радник», укладено договір про надання правової допомоги №308-20, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до акту надання послуг від 09.04.2024, що підписано сторонами договору, адвокатом наведено перелік виконаних робіт, з урахуванням витраченого часу на суму 5 000 грн. Зважаючи на викладене, з огляду на долучений представником позивача обсяг доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в межах розгляду даної цивільної прави, у розрізі співмірності заявлених позовних вимог із складністю справи, зважаючи на обсяг доказів на підтвердження позовних вимог, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved