Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

30 листопада 2023 року представник позивача, адвокат Хлопов А.В. звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 2006 року Власівською селищною радою міста Світловодська Кіровоградської області, актовий запис № 47. В обґрунтуванні позову посилається на те, що між сторонами сімейних стосунків фактично не існує. Подружжя протягом тривалого часу не веде спільного побуту, життям один одного не цікавляться. Відповідач фактично не проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 10 січня 2024 року ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області. Ухвалою від 09 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач, правом на подання відзиву, в порядку ст.178 ЦПК України, не скористався. Позивач в судове засідання не з`явилася. 13 травня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач в судове засідання не з`явився. 18 березня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 09 вересня 2006 року Власівською селищною радою міста Світловодська Кіровоградської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 47.(а.с.5) Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .(а.с.6) З позовної заяви вбачається, що у позивача спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, кожний має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе. Згідно ст.ст.104, 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 429 грн. 44 коп.

Outcome: approved