Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач 06 червня 2017 року звернувся в суд із позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , Служба у справах дітей про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку. Позовна заява обґрунтована тим, що 30.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України" в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір відновлення кредитної лінії № 44. Згідно з умовами договору банк надав позичальнику кредит в сумі 250 000,00 грн., під процентну ставку 17.5% річних на термін - 96 місяці. Вказує, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань було укладено: - іпотечний договір від 30.01.2008 року. Відповідно до п 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира за [ADDRESS] в будинку під номером 50 (п`ятдесят). Квартира має житлову площу 45.00 кв. м., загальну площу 70.72 кв.м., кількість кімнат 3 (три). Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане 08.06.2006 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, з метаю погашення заборгованості за договором відновлення кредитної лінії № 44 від 30.01.2008 року. Відповідно до якого [PERSON] є майновим поручителем. - договір поруки № 63 від 30.01.2008 року. Стороною по договору поруки, яка бере на себе прямі зобов`язання відповідати перед банком по зобов`язаннях позичальника за договором є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що позичальником порушувалися умови кредитного договору, своєчасно та відповідно до умов договору позичальником сплата по кредиту не здійснювалася, станом на 17.05.2017 року заборгованість по кредитному договору становить 1 121 781,09 грн. із них: основний борг - 0,00 грн., прострочений борг - 250 000,00 грн., відсотки - 205 268,30 грн., пеня - 666 512,79 грн. Згідно розрахунків банку позичальнику [PERSON] нараховано суму інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за кредитом за період з 11.03.2010 року по 17.05.2017 року, що становить 77 332,16 грн., суму заборгованості 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором за період з 11.03.2010 року по 17.05.2017 року., що становить 587 101,85 грн. Всього заборгованість від інфляції та 3% річних від простроченої суми становить: 664 434.01 грн. Разом: 1 121 781,09 грн. (заборгованість по кредиту) + 664 434,01 грн. (заборгованість від інфляції та 3% річних від простроченої суми) становить = 1 786 215,10 грн. З метою досудового врегулювання спору філія-Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» повідомляла позичальника та поручителів про необхідність погасити борг, боржнику та поручителям направлялись вимоги про виникнення заборгованості по наданому кредиту, необхідності її погашення. Однак, заборгованість не сплачена та не вжито жодних заходів щодо її погашення, що змусило позивача звернутись до суду за захистом своїх прав /т.с. 1, а.с. 3-9/. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку/т.с. 1, а.с. 57/. Відповідно ухвал судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2017 року та 07.07.2017 року позовну заяву залишено без руху, надавши строк для усунення недоліків, які представник позивача усунула /т.с. 1, а.с. 60-61, 63-71, 75-76, 78/. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.07.2017 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання /т.с. 1, а.с. 80/. 26.01.2018 року від відповідача [PERSON] , через канцелярію суду, отримано заперечення на позовну заяву /т.с. 1, а.с. 122-125/. 15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов`язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.02.2018 року продовжено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання /т.с. 1, а.с. 132/. 25.01.2018 року до суду представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, зазначивши відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] /т.с. 1, а.с. 133-139/. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] подано 21.02.2018 року до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просили суд відмовити у задоволенні позовних вимоги, застосувати строки позовної давності. Вказали, що при зверненні до суду позивач свідомо приховав той факт, що з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором позивач вже звертався до відповідачів у 2009 році, що підтверджується відповідними листами в матеріалах справи №2-2524/11 Кіровського районного суду м. Кіровограда. Іпотекодержатель має право пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання (тридцять перший день після отримання вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі). Враховуючи той факт, що з вимогою про дострокове повернення кредиту позивач звернувся ще в 2009 році, а із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки лише у 2017 році, то вважають, що є всі підстави для заявлення ними заяви про застосування строків позовної давності, що є в свою чергу підставою для відмови у позові. Вважають, що позовна вимога відносно виселення з житлового приміщення також не підлягає задоволенню судом, оскільки спірне житлове приміщення не було придбано за кредитні кошти та є єдиним житлом осіб, що проживають у ньому, в тому числі малолітнього [PERSON] , 2005 року народження /т.с. 1, а.с. 156-160/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.08.2018 року залучено до участі в справі як співвідповідачів - [PERSON] та [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] /т.с. 1, а.с. 224/. 05.09.2018 року до суду представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог /т.с. 1, а.с. 241/. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] подано 09.10.2018 року до суду відзив на уточнену позовну заяву /т.с. 2, а.с. 13-16/. 12.11.2018 року відповідачем [PERSON] , через канцелярію суду, подано заяву про застосування строку позовної давності /т.с. 2, а.с. 32-34/. Від представника позивача до суду 30.01.2019 року надійшла відповідь на відзив /т.с. 2, а.с. 67/. 12.02.2019 року представником відповідача [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності /т.с. 2, а.с. 68-70/. 04.06.2019 року до суду представником позивача подано заяву про зміну позовних вимог, якою просить стягнути, солідарно, з [PERSON] , [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії-Кіровоградське обласне управління AT «Ощадбанк», нараховану суму втрат від інфляції по боргу - 337 500,00 грн. (за період з 26.05.2014 р. по 17.05.2019 р.); суму втрат від інфляції по відсоткам - 195 895,63 грн. (за період з 26.05.2014 р. по 17.05.2019 р.); 3% річних по боргу - 37 335,62 грн. (за період з 26.05.2014 р. по 17.05.2019 р.); 3% річних по відсоткам - 25 906,05 грн. (за період з 26.05.2014 р. по 17.05.2019 р.); в рахунок часткового погашення заборгованості, яка станом на 17.05.2019 року становить 1 063 191,30 гривень, враховуючи невиконане рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 26.09.2012 року, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру за [ADDRESS] (п`ятдесят), житловою площею 45,0 кв.м., загальною площею 70,72 кв.м., яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 08.06.2006 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, встановивши початкову ціну реалізації предмета та спосіб реалізації предмета іпотеки в межах процедури виконавчого провадження; надати публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк Україна» в особі філії - Кіровоградське обласне управління AT «Ощадбанк» право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно, нотаріусів будь-яких документів (їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідки), необхідних для продажу предмета іпотеки (трикімнатна квартира за [ADDRESS] (п`ятдесят); виселити всіх мешканців, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] із зняттям зазначених осіб з реєстраційного обліку /т.с. 2, а.с. 99-102/. Представником відповідачів подано 23.07.2019 року до суду відзив на заяву про зміну позовних вимог /т.с. 2, а.с. 140-144/. 05.09.2019 року представник позивача, через канцелярію суду, надала заяву, якою повідомила про зміну з 18.07.2019 року типу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменування його на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» /т.с. 2, а.с. 173-175/. Розпорядженням керівника апарату Кіровського районного суду від 16.07.2020 року №305 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду /т.с. 3, а.с. 15/. Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 16.07.2020 року, вказана цивільна справа розподілена судді Мохонько В.В. /т.с. 3, а.с. 16/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.07.2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання /т.с. 3, а.с. 17-18/. 19.02.2021 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда зупинено провадження до набрання законної сили судового рішення по справі, яка розглядається Кіровським районним судом м. Кіровограда в порядку цивільного судочинства №404/3203/20 (номер провадження 2/404/825/19) за позовом [PERSON] , [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Державне підприємство «Сетам», [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Биков Сергій Євгенович про визнання недійсними електронних торгів з продажу арештованого майна, скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію права власності /т.с. 3, а.с. 83-88/. Ухвалою Кіровського районного суду від 04.10.2023 року поновлено провадження в справі /т.с. 3, а.с. 128-131/. 04.10.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні /т.с. 3, а.с. 134-137/. Представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання відповідачі не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, причини неявки не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 30.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 44. Згідно з умовами договору банк надав позичальнику кредит в сумі 250 000,00 грн., під процентну ставку 17.5% річних, з остаточним терміном повернення кредиту 30.01.2018 року. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань за договором відновлюваної кредитної лінії № 44 від 30.01.2008 року було укладено: - іпотечний договір від 30.01.2008 року. Відповідно до п 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є нерухомо майно: квартира за [ADDRESS] в будинку під номером 50 (п`ятдесят). Квартира має житлову площу 45.00 кв. м., загальну площу 70.72 кв.м., кількість кімнат 3 (три). Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане 08.06.2006 року Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради. Відповідно до договору [PERSON] є майновим поручителем [PERSON] . - договір поруки № 63 від 30.01.2008 року. Стороною по Договору поруки, яка бере на себе прямі зобов`язання відповідати перед банком по зобов`язаннях позичальника за договором є [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 3.2.1 Договору - банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань по Договору відновлюваної кредитної лінії. При виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами чи комісійними винагородами, а також в інших випадках, передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за договором, стягнути заборгованість за договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно (п. 3.2.2 Договору про відновлюваної кредитної лінії). Відповідно до п. 3.3.1 Договору позичальник зобов`язаний точно в строки, обумовлені договором про відновлення кредитної лінії повернути кошти в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. та своєчасно сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по договору на першу вимогу банку, в порядку передбаченому договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, а також сплатити штрафні санкції, як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки, під якими сторони розуміють витрати будь якої з сторін, що сталися внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору. Пунктом 5.1 Договору передбачено в разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в договорі та чинним законодавством України. Згідно п. 5.3 за порушення взятих на себе зобов`язань по виконанню п. 4.2 договору, банк збільшує відсоткову ставку по кредиту на 5 % за фактичний час протягом якого предмет застави не буде перестрахований та до усунення даного недоліку. Збільшення відсоткової ставки відбувається без укладання додаткової угоди. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 26.09.2012 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2011 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії №44 від 30.01.2008 року у розмірі 466 554,06 грн. З яких основний борг - 210 937,45 грн, прострочений борг 39 062,55 грн, відсотки 173 621,00 грн, пеня за прострочений борг та прострочені відсотки 42 933,06 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З 18.07.2019 року змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменування його на акціонерне товариство «Державни ощадний банк України» Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Внаслідок не виконання відповідачами взятих на себе зобов`язань щодо погашення заборгованості за користування кредитом позивачем нараховану суму втрат від інфляції по боргу - 337 500,00 грн. (за період з 26.05.2014 року по 17.05.2019 року); суму втрат від інфляції по відсоткам - 195 895,63 грн. (за період з 26.05.2014 року по 17.05.2019 року); 3% річних по боргу - 37 335,62 грн. (за період з 26.05.2014 року по 17.05.2019 року); 3% річних по відсоткам - 25 906,05 грн. (за період з 26.05.2014 року по 17.05.2019 року). Разом з цим відповідачами подано до суду заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Аналіз змісту вищенаведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу). Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ст. 625 ІІК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Сплив позовної давності як підставу для припинення зобов`язання норми глави 50 «Припинення зобов`язання» ЦК України не передбачають. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, а тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передують подачі такого позову. З огляду на викладене суд вважає, що доведеними та обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідачів на користь банку 3 % річних та інфляційних втрат за період за період з 06.06.2014 року по 06.06.2017 року, що обмежується останніми трьома роками, які передують подачі даного позову та становить суму втрат від інфляції по боргу - 241 375,00 грн., суму втрат від інфляції по відсоткам - 167 631,08 грн., 3% річних по боргу - 22 541,10 грн., 3% річних по відсоткам - 15 654,43 грн., на загальну суму: 447 201,61 грн. Щодо позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення, зняття з реєстраційного обліку необхідно зазначити наступне. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 44 від 30.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 30.01.2008 року. Відповідно до п 1.2. іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира за [ADDRESS] в будинку під номером 50 (п`ятдесят). Квартира має житлову площу 45.00 кв. м., загальну площу 70.72 кв.м., кількість кімнат 3 (три). Право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видане 08.06.2006 року Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради. Відповідно до п 4.2 договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем та або боржником зобов`язання в цілому чи тієї або іншої його частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором. Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному іпотечним договором. Пунктом 6.2 договору визначено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь - яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. 30 квітня 2020 року Державним підприємством «Сетам» було проведено електронні торги з продажу арештованого майна, а саме трикімнатної квартири загальною площею 70.72 кв. м. місцезнаходження якої [ADDRESS] , що належала [PERSON] . Номер лоту 414623, результати якого оформлено протоколом № 477803 від 30.04.2020 року, була реалізована за ціною продажу 423 872,80 грн. 12.05.2020 року переможцем торгів [PERSON] було отримано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів №325 та здійснено державну реєстрацію права власності. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.05.2023 року ухваленого по справі №404/3203/20 (номер провадження 2/404/825/20) у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Тетяни Валентинівни, акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Державне підприємство «Сетам», [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Управління захисту прав дітей Кропивницької міської ради, приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Биков Сергій Євгенович про визнання недійсними електронних торгів з продажу арештованого майна, скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування рішення про державну реєстрацію права власності - відмовлено. Рішення набрало законної сили 20.06.2023 року. Таким чином, з врахуванням продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів, суд вважає, що вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру за [ADDRESS] (п`ятдесят), житловою площею 45,0 кв.м., загальною площею 70,72 кв.м., яка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 08.06.2006 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, встановивши початкову ціну реалізації предмета та спосіб реалізації предмета іпотеки в межах процедури виконавчого провадження задоволенні не можуть бути. Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про надання публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк Україна» в особі філії - Кіровоградське обласне управління AT «Ощадбанк» права на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно, нотаріусів будь-яких документів (їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідки), необхідних для продажу предмета іпотеки (трикімнатна квартира за [ADDRESS] (п`ятдесят); виселення всіх мешканців, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] із зняттям зазначених осіб з реєстраційного обліку, оскільки дані вимоги є похідними. В зв`язку з вищезазначеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема, в частині стягнення, солідарно, із [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк» суми втрат від інфляції по боргу - 241 375,00 грн. (за період з 06.06.2014 року по 06.06.2017 року), суми втрат від інфляції по відсоткам - 167 631,08 грн. (за період з 06.06.2014 року по 06.06.2017 року), 3% річних по боргу - 22 541,10 грн. (за період з 06.06.2014 року по 06.06.2017 року), 3% річних по відсоткам - 15 654,43 грн. (за період з 06.06.2014 року по 06.06.2017 року), на загальну суму: 447 201,61 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 447 201,61 грн., тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача по 10 041,26 грн., з кожного (447 201,61 грн. х 100% : 596 637,30 грн. х 26 793,23 грн.: 2).

Outcome: partial