Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 26 жовтня 2023 року адвокат Сахнюк О.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шепетівської міської ради Хмельницької області про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини. В обгрунтування позову посилається на те, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] .Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 10.12.2020 року визначено такий спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] : до 31.01.2021 року щосуботи з 16 год 00 хв до 19 год 00 хв та щонеділі з 11 год 00 хв до 19 год 00 хв в присутності матері дитини; з 01.02.2021 року щосуботи з 16 год 00 хв до 19 год 00 хв та щонеділі з 11 год 00 хв до 19 год 00 хв без присутності матері дитини. 22.09.2023 року [PERSON] звернувся із заявою до Шепетівського міського голови з приводу забезпечення його права як батька на участь у вихованні малолітнього сина, просив винести на комісію та розглянути питання по прийняттю висновку про порядок його участі у вихованні сина, встановивши інший порядок та час побачень. Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 19.10.2023 року змінено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] та визначено такий спосіб: в першу і третю суботу місяця з 12 год 00 хв суботи до 18 год 00 хв неділі. З вказаним рішенням позивач не погоджується, оскільки вважає його невмотивованим, що ним знехтувано його права на виховання сина та спілкування з ним. Позивач, як батько сина, має рівні з матір`ю права на спілкування та виховання дитини, однак його колишня дружина [PERSON] систематично їх порушує, не дає можливості безперешкодно спілкуватися, бачити сина без її присутності, налаштовує дитину проти батька. Зазначає, що [PERSON] має добрі житлово-побутові умови, характеризується позитивно, працює офіційно, має стабільний дохід, сплачує аліменти на утримання малолітнього сина. А тому, просить визначити батькові [PERSON] час та місце на систематичні побачення, спілкування та виховання з сином [PERSON] , [INFO] , встановивши: - систематичні побачення батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] у першу, третю та четверту суботу та неділю місяця з 12 години суботи до 18 години неділі за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері; - побачення батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] на власний день народження з 09 години по 20 годину [INFO] за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері; - проведення сином [PERSON] трьох тижнів липня місяця кожного року з батьком [PERSON] за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері та правом виїзду на відпочинок по території України, а також проведення перших трьох днів весняних та перших трьох днів осінніх канікул за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просив позов задовольнити повністю. Зазначив, що любить сина, бажає брати участь у його вихованні. Вважає, що визначений рішенням виконавчого комітету порядок його участі у вихованні та спілкувані з сином невмотивованим та необгрунованим. Стверджує, що відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з сином без її присутності. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Позиція відповідача, третьої особи Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що відповідач [PERSON] не заперечує проти побачень дитини з батьком з 09 по 18 год в суботу на неділю поза межами місця проживання батьків, проте вважає, що такі побачення мають відбуватись виключно у присутності матері. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Занов`як І.С. в судовому засіданні у вирішенні позову поклався на розсуд суду, підтримав поданий до суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 21.05.2024 року, відповідно до якого орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради вважає недоцільним задоволення позову в повному обсязі та доцільним визначення судом способу участі [PERSON] у вихуванні малолітнього [PERSON] та спілкуванні з ним в обсязі, визначеному рішенням виконавчого комітету - в першу і третю суботу місяця з 12 год 00 хв суботи до 18 год 00 хв неділі. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2023 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 09 год. 00 хв. 07.12.2023 року, яке за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Спеціального С.П. відкладено до 13 год. 00 хв. 10.01.2024 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.01.2024 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] - адвоката Спеціального С.П. замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шепетівську міську раду Хмельницької області на належну - орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради; відкладено проведення підготовчого засідання до 10 год. 00 хв. 08.02.2024 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 11.03.2024 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2024 року за клопотанням представника відповідача - адвоката Спеціального С.П. зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору щодо участі позивача [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі відомостей одержаних у результаті: обстеження умов проживання, із психологічної характеристики дитини, безпосереднього спілкування з дитиною за участю дитячого психолога та інших даних, які мають значення для вирішення спору; розгляд справи відкладено до 10 год 00 хв 04.04.2024 року, який у зв`язку з неявкою всіх учасників справи відкладено до 11 год. 30 хв. 26.04.2024 року, а у подальшому до 11 год. 30 хв. 22.05.2024 року. 22.05.2024 року на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради №03-28/1879 від 21.05.2024 року. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2018 року є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , Також судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, після чого дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.09.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, а рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмльницької області від 10.10.2023 року змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку та вирішено стягувати аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та визнаються сторонами, а тому в силі ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, у зв`язку з чим останній 05.10.2020 року з метою вирішення даної конфліктної ситуації звернувся із письмовою заявою до Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради. З відповіді №01-06/432 від 16.10.2020 року, наданої директором Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради Т.Вінницькою, слідує, що 07.10.2020 року було здійснено обстеження умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] , де вона проживає разом з мамолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Під час інспектування встановлено, що вони проживають у найманій квартирі, де для малолітнього створено необхідні умови для проживання, розвитку та відпочинку, санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний. [PERSON] запрошено на консультацію до Центру для з`ясування обставин, які склались в сім`ї, проте вона не з`явилась, виходячи з такої поведінки, остання не бажає співпрацювати та не має наміру вирішити конфлікту ситуацію, яка негативно впливає на розвиток та виховання дитини. А тому, Центром роз`яснено [PERSON] право звернутись до органу опіки та піклування із заявою щодо визначення способу його участі у вихованні малоілтнього сина. В подальшому [PERSON] за вирішенням питання щодо його участі у вихованні сина звернувся до комісії з питань захисту прав дитини та рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №284 від 10.12.2020 року [PERSON] визначено такий спосіб його участі у вихованні малолітнього сина: до 31.01.2021 року щосуботи з 16 год 00 хв до 19 год 00 хв та щонеділі з 11 год 00 хв до 19 год 00 хв в присутності матері дитини; з 01.02.2021 року щосуботи з 16 год 00 хв до 19 год 00 хв та щонеділі з 11 год 00 хв до 19 год 00 хв без присутності матері дитини. 22.09.2023 року [PERSON] звернувся із заявою до Шепетівського міського голови з приводу забезпечення його права як батька на участь у вихованні малолітнього сина [PERSON] , посилаючись на те, що його колишня дружина [PERSON] не дає можливості періодичного і безперешкодного спілкування та побачення з сином, а тому просив винести на комісію та розглянути питання по прийняттю висновку про порядок його участі у вихованні сина, встановивши наступний порядок та час побачень: систематичні побачення [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] у першу, третю та четверту суботу, неділю місяця з 12 год 00 хв суботи до 18 год 00 хв неділі за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері; побачення батька [PERSON] із сином [PERSON] на власний день народження - [INFO] з 09 год 00 хв по 20 год 00 хв за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері; проведення трьох тижнів липня місяця кожного року з батьком за місцем його проживання по [ADDRESS] , без присутності матері та з правом виїзду на відпочинок по території України, а також проведення перших трьох днів весняних та перших трьох днів осінніх канікул дитини з батьком за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 05.10.2023 року, останній зареєстрований та проживає по [ADDRESS] , разом з ним також проживають: батько [PERSON] , 1966 року народження, мати [PERSON] , 1968 року народження, сестра [PERSON] , 1987 року народження, племінниця [PERSON] , 2005 року народження. Сім`я проживає в приватному двоповерховому будинку з усіма зручностями, загальною площею 120 кв.м. На першому поверсі будинку розташовані три житлові кімнати. Одна з кімнат виділена малолітньому [PERSON] , [INFO] . Дитяча кімната облаштована меблями, речами повсякденного вжитку. В помешканні проведено сучасний ремонт, чисто, охайно, є необхідні меблі та побутова техніка. Умови проживання [PERSON] та його сім`ї добрі. Рішенням виконавчого комітету Шепетівської міської ради №364 від 19.10.2023 року змінено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] та вирішено визначити такий спосіб: в першу і третю суботу місяця з 12 год 00 хв суботи до 18 год 00 хв неділі; рішення виконавчого комітету Шепетівської міської ради №284 від 10.12.2020 року вважати таким, що втратило чинність. Відповідно до висновку №03-28/1879 від 21.05.2024 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради вважає недоцільним задоволення в повному обсязі позовної заяви [PERSON] до [PERSON] по справі № 688/4482/23; вважає доцільним визначення судом способу участі [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ним, в обсязі, визначеному рішенням виконавчого комітету №364 від 19.10.2023 року - в першу і третю суботу місяця з 12 год 00 хв суботи до 18 год 00 хв неділі. Застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 18 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. Згідно ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Положення статей 151-152 СК України закріплено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відовідно до змісту ст. 155 України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ст. 159 СК України). Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №165/2839/19 (провадження № 61-6769св19). Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, урегульовано Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України №866 від 24.09.2008 року. Так, відповідно до Порядку, органами опіки та піклування, серед інших, є виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування). Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей; конфіденційності інформації про дитину. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мотиви та висновки суду Заслухавши вступне слово сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 4 Конвенції дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтресами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HANTv. UKRAINЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголосив, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно врахувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). За змістом положень ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити; контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. За змістом частин четвертої - шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. Вирішуючи спір між сторонами суд враховує, що позивач бажає брати участь у спілкуванні та вихованні свого малолітнього сина, проявляє ініціативу в цьому, окрім цього позитивно характеризується, офіційно працевлаштований, має постійних дохід, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , має постійне місце проживання. З акту обстеження житлово побутових умов від 05.10.2023 року слідує, що позивач зареєстрований та проживає по [ADDRESS] разом з батьками, сестрою та плімінницею. Позивач проживає в приватному двоповерховому будинку з усіма зручностями, загальною площею 120 кв. м. На першому поверсі будинку розташовані три житлові кімнати. Одна з кімнат виділена малолітньому [PERSON] , [INFO] . Дитяча кімната облаштована меблями, речами повсякденного вжитку. В помешканні проведено сучасний ремонт, чисто, охайно, є необхідні меблі та побутова техніка. Умови проживання [PERSON] - добрі. Доводи представника відповідача [PERSON] щодо того, що побачення малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] мають відбуватися виключно в присутності матері та на її умовах, судом до уваги не приймаються, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами щодо негативного впливу батька на нормальний розвиток дитини. Оцінюючи вищевказані докази, пояснення учасників справи, а також вік хлопчика, якому на час розгляду справи вже виповнилось 5 років, суд приходить до висновку, що сприйняття дитиною батька, зумовлене конфліктною ситуацією, яка склалася між її батьками. Дитина фактично не бачить батька, не сприймає його через відношення до нього матері, з якою вона проживає та має тісний зв`язок, тобто опосередковано проектує на себе її емоції. А тому, відновлення регулярного контакту дитини з батьком і налагодження їх стосунків сприятиме реабілітації дитини та створить належні умови для її подальшого повноцінного і гармонійного розвитку. Регулярне, тривале і змістовне спілкування з батьком повністю відповідатиме інтересам дитини, оскільки дефіцит спілкування негативно відображається на формуванні особистості та майбутньому дитини. В той же час, через відсутність регулярного спілкування дитини з батьком (останнє побачення відбулось восени 2023 року) суд вважає, що вказаний процес має відбуватись поетапно. Для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності сина до батька. Якщо між дитиною та батьком немає психологічного зв`язку й дитина з огляду на її вік і тривале проживання з матір`ю повноцінно не сприймає його як батька, зустрічі батька з дитиною доцільно розпочати проводити у присутності матері. Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 23.06.2020 року у справі № 754/9026/16-ц (провадження № 61-5215св19). Між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача регулярно спілкуватися з сином, враховуючи вік дитини, особливості розвитку дитини в такому віці, принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає за можливе не погодитися з висновком органу опіки та піклування, який є недостатньо обгрунтованим, частково задовольнити позовні вимоги та визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , місце та час їхнього спілкування: щосуботи та щонеділі протягом одного місяця з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за межами місця проживання матері та батька дитиниу присутності матері дитини; щосуботи та щонеділі протягом наступного місяця з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за межами місця проживання матері та батька дитинибез присутності матері дитини; надалі в першу, третю, четверту суботи та неділі місяця, а саме: з 12 години 00 хвилин суботи до 18 години 00 хвилин неділі без присутності матері за місцем проживання батька по [ADDRESS] ; [INFO] (в день народження батька) з 09 години до 18 години за місцем проживання батька по [ADDRESS] , без присутності матері. Також суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що уразі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини, станом її здоров`я, психоемоційного стану, жодна із сторін не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. На підставі викладеного та

Outcome: partial