Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, прочинаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини; стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . Також просить судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування позову зазначила, що з 12.07.2023 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказала, що до лютого 2024 року відповідач надав їй кошти як на утримання сина, так і на її утримання, але в лютому 2024 року відмовився надавати матеріальну допомогу. Вказала, що їй одній самотужки утримувати дитину важко, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина, але в добровільному порядку допомоги не надає. Зазначила, що наразі вона не має можливості працювати, оскільки перебуває у декретній відпустці. Відповідач є працездатним та може сплачувати аліменти і на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), однак в добровільному порядку не бажає надавати допомогу. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Возний С.В., повноваження якого підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] підтримує та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] та просив розгляд справи проводити у його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.\~18\~Конвенції про\~захист прав\~дитини суд\~повинен докласти\~всіх можливих\~зусиль для\~того,\~щоб забезпечити\~визнання принципу\~загальної та\~однакової відповідальності\~обох батьків\~за виховання\~і розвиток\~дитини.\~Батьки або\~у відповідних\~випадках законні\~опікуни несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1-3 статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що з 12.07.2023 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. У шлюбі подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В порядку ст.188\~Сімейного Кодексу\~України від обов`язку утримувати дитину відповідач не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189\~Сімейного кодексу\~України між сторонами не укладено, що не спростовано сторонами. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України:\~задовільний стан\~здоров`я дитини\~та відповідача,\~наявність у\~ [PERSON] \~на утриманні\~інших дітей\~(з\~відповідача на\~підставі судового\~наказу,\~виданого 16.02.2023\~Крюківським районним\~судом м.\~Кременчука Полтавської\~області у\~справі №\~537/457/23,\~стягуються на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання доньок\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/3\~частини з\~усіх видів\~заробітку щомісячно,\~починаючи з\~03.02.2023\~і до\~досягнення дітьми\~повноліття).Також, як встановлено судом, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.04.2023, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітної плати (доходів), щомісячно, починаючи стягнення з 03 лютого 2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Судом в ухвалі про відкриття провадження роз`яснювався сторонам обов`язок надання доказів, а також право звернення із заявою про витребування доказів у разі неможливості надати їх самостійно, проте сторони таким правом не скористалися. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.5-7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонам та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відомостей про матеріальний стан відповідача, матеріальний стан дитини, наявність чи відсутність інших утриманців у відповідача суду сторонами не надано. Суду позивачем не надано також доказів наявності на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, не доведено наявності витрат відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи та не надано доказів отримання позивачем доходу. Разом з цим суд враховує, що відповідач з позовом погодився, у тому числі погодився з розміром аліментів, що запропоновані позивачкою на утримання дитини. З вищевикладеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] у запропонованому позивачем розмірі. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, суд доходить до висновку про їх часткове задоволення. У відповідності до ч.ч.2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Як зазначалося вище судовими рішеннями вже стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно у розмірі 1/6 частини заробітної плати (доходів) до 20 грудня 2024 року на її утримання та у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей до досягнення дітьми повноліття. Отже, із врахуванням аліментів на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно відрахування відповідача за аліментними зобов`язаннями становлять 66,66 % доходу (1/6+1/3 на користь [PERSON] на її утримання та утримання дочок + 1/6 на користь [PERSON] на утримання сина = 4/6 або 2/3 частин, що становить 66,66% ). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/30 частини (3,33%) з усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 12.04.2023, та до 18.07.2026. Аліменти саме у такому розмірі на утримання дружини не будуть надмірним матеріальним тягарем для відповідача і загальний розмір аліментів, що вже стягуються з відповідача на користь [PERSON] за попередніми рішеннями судів (1/3+1/6) та загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача [PERSON] за цим рішенням (1/6+1/30) становить 69,99% %, що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру відрахувань із заробітної плати. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1. ч.1. ст.\~430\~ЦПК України рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконання.

Outcome: partial