Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Адвокат Прядко Д.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, зазначивши в якості заінтересованої особи Орган опіки\~та піклування\~районної адміністрації\~Запорізької міської\~ради по\~Заводському районупро визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення опіки. 21.02.2024 ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя заява прийнята до провадження, відкрите провадження у справі в порядку окремого провадження та призначена до розгляду. В судове засідання заявник [PERSON] , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не відомо. Представник заявника адвокат Прядко Д.В. в судовому засіданні підтримав заяву з підстав, викладених в заяві. Адвокат Писаренко С.Ю., який представляє інтереси особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатною [PERSON] , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про визнання особи недієздатною, щодо встановлення над нею опіки поклався на розсуд суду. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району Салата Н.П. не заперечувала щодо визнання особи недієздатною, у задоволенні заяви в частині призначення опікуна заперечувала, просила відмовити у задоволенні заяви в цій частині. З урахуванням\~обставин справи, у тому числі стану здоров`я [PERSON] , суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч. 1\~ст. 40 ЦК України\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У пункті 1 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , заявник [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , [INFO] , щодо якого ставиться питання про визнання недієздатним. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 167523, [PERSON] має другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково. Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 178 від 18.04.2024, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (атрофічного, судинного). Внаслідок чого, він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню, а зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Щодо вимоги про встановлення опіки над недієздатним, суд зазначає наступне. Згідно з частинами першою-третьою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з ч.1\~ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з ч.ч.4,5 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Частиною 1\~ст. 300 ЦПК України\~передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу ч.1 ст.60 ЦК України та ч.1 ст.300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. В постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), 29 березня 2021 року у справі №184/858/19 (провадження № 61-13874св20), від 19 квітня 2021 року у справі №755/12409/15-ц (провадження № 61-22566св19), від 28 листопада 2021 року у справі №751/9572/19 (провадження № 61-3053св21) викладено висновок, що відсутність подання та/або висновку органу опіки та піклування з приводу призначення фізичної особи опікуном унеможливлює вирішення судом вказаного питання, оскільки саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок дослідження обставин щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Згідно із частиною четвертою статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин 1, 3 статті\~12, частин 1,\~6\~статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Частиною першою ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд зауважує, що відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи опікуном, унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи, виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Таким чином, вирішуючи питання про призначення опіки суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання Органу опіки та піклування за його заявою чи заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном. В той же час, [PERSON] не позбавлений права звернутися до Органу опіки та піклування з метою призначення його як опікуна недієздатного батька [PERSON] , який, у разі доцільності призначення його опікуном, уповноважений внести відповідне подання до суду. Задля отримання [PERSON] права на опіку над недієздатним він має звернутися із відповідною письмовою заявою до органу опіки та піклування та в подальшому отримати подання такого органу, скероване суду, для призначення його опікуном. При цьому дії, рішення чи бездіяльність органу опіки стосовно розгляду такої заяви може бути оскаржена до суду поза межами цієї цивільної справи, що й буде забезпечувати належний судовий захист права скаржника на призначення його опікуном. З огляду на вищенаведене, для суду наявні підстави для відмови в задоволенні заявлених вимог в цій частині, оскільки відсутнє подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] .

Outcome: partial