Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до Київського районного суду м.Полтави суду із позовом до Бахмутської міської військової адміністрації, в якому просять суд визначити їм додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Як на підставу позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] у м. Бахмут померла [PERSON] - бабуся позивачів. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким заповідала позивачам все своє майно, в тому числі житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 20 листопада 2023 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвінової В.А. з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташований будинок. 21 листопада 2023 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою В.А. відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку, що належали [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском, встановленого ст.1270 ЦК України, шестимісячного строку для прийняття спадщини. У встановлений законом строк позивачі не звернулися до нотаріальної контори із відповідною заявою у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану та активними бойовими діями у м.Бахмут Донецької області. Позивачі були вимушені переміститися з території активних бойових дій з м.Бахмут Донецької області в той час, коли тривав строк для прийняття спадщини. Разом із тим, була законодавча невизначеність щодо строків прийняття спадщини, місця заведення спадкової справи, тобто питань пов`язаних з оформленням та веденням спадкових справ, за зверненнями внутрішньо переміщених осіб з заявами про прийняття спадщини в разі знаходження місця відкриття спадщини на територіях активних бойових дій та окупованих територіях. За вказаних обставин єдиним можливим способом забезпечення позивачу можливості подати заяву про прийняття спадщини після спливу встановленого ст. 1270 ЦК України 6-ти місячного строку є звернення з відповідним позовом до суду. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 06 грудня 2023 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до Бахмутської міської військової адміністрації про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 січня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 15 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судово розгляду по суті. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 17 квітня 2024 року замінено неналежного відповідача у справі Бахмутську міську військову адміністрацію на належного - Бахмутську міську раду. Разом із тим, ухвалено повернутися до підготовчого провадження. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судово розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Від представника позивачів надійшла заява, в якій просить провести розгляд справи за їх відсутності. Бахмутська міська рада надала заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 480 від 19.04.2022 року встановлено, що під час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. В подальшому до зазначеного положення були внесені зміни Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022 року. Відповідно до нової редакції, чинної на даний час, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Натомість Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09 травня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» із 19 червня 2023 року була виключена вищезазначена норма. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що позивачами у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає по [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Бахмут (раніше Артемівськ) Донецької області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає по [ADDRESS] . [INFO] в місті Бахмут Донецької області померла [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 29 жовтня 2021 року Бахмутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №84). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами та побудовами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Документами, доданими до позовної заяви підтверджується, що позивачі [PERSON] та\~ [PERSON] є онуками [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтвом про народження батька позивачів [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 26.08.1952 року, актовий запис №85; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 24.08.1977 року, актовий запис №835; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] від 21.10.1981 року, актовий запис №1093; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 22.09.2001 року, за яким [PERSON] при укладанні шлюбу змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] »). 23 червня 2001 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., за яким все належне їй майно, в тому числі жилий будинок з надвірними спорудами та побудовами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , вона заповіла позивачам: [PERSON] та [PERSON] . На звернення [PERSON] та\~ [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою В.А. відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачами, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивачі мають право на спадщину після смерті бабусі за заповітом. Однак, позивачі не можуть реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останніх підлягає захисту в судовому порядку. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі №750/2158/21 (провадження № 61-753св22), від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 (провадження № 61-13061св22). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 (провадження № 61-13061св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням введення на території України правового режиму воєнного стану, ведення бойових дій, припинення діяльності нотаріальних контор на територіях ведення активних бойових дій, суперечливості положень закону щодо вирішення питань про прийняття спадщини під час воєнного стану, як наслідок, здійснення нотаріусами своїх обов`язків з урахуванням низки особливостей, у позивачів виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасного звернення до нотаріуса після смерті [PERSON] , що може вважатись поважною причиною та підставою для встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивачі не змогли реалізувати своє право на отримання спадщини вчасно. Із позовної заяви вбачається, що позивачі пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які дають правові підстави вважати їх поважними. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі пропустили строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин. Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачами строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved