Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 17 січня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №815184351. Договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За цим договором позикодавець зобов`язався надати Позичальнику у користування грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшли права грошової вимоги зазначені у відповідних реєстрах. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору в новій редакції. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022 відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28674,13 грн, з яких: 10498,71 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18175,42 грн сума заборгованості за відсотками. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати по справі. Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до кого просить застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що в додатковій угоді від 17.03.2020 до договору №815184351 від 17.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем сторони дійшли згоди продовжити строк, на який був виданий кредит, на тридцять днів. Отже, право пред`явити вимоги до суду про виконання кредитного зобов`язання з`явилося у кредитора за кредитним договором 17.03.2020+30 днів=16.04.2020. тому враховуючи загальний строк позовної давності позивач мав право звертатися до суду з 17.04.2020 по 17.04.2023, а позов був пред`явлений до суду з пропуском позовної давності, що має наслідком відмову у задоволенні позову. Також вказав про відсутність детального розрахунку заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів. Відповідачем було сплачено кошти на погашення відсотків 17.03.2020 в розмірі 3898 гривень та 17.02.2020 в розмірі 4167,00 гривень. Позивач надав відповідь на відзив, яким просить задовольнити вимоги позову. Відповідно до заперечення на відповідь на відзив відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при подачі позову до суду надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, розглядати справу без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін Суд, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Із змісту\~ст. 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, 17.01.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №815184351, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 10500 грн зі строком користування кредитом 29 днів, процентна ставка становить 1,28 % за кожен день користування кредитом. Відповідач зобов`язався повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Додатковою угодою від 17.02.2020 до договору № 815184351 від 17.01.2020 сторони продовжили строк на який наданий кредит на тридцять днів, при цьому позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Позичальником сплачені відсотки в розмірі 4167 грн. Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 15.02.2020. Всі інші умови договору не змінені. Додатковою угодою від 17.03.2020 до договору № 815184351 від 17.01.2020 сторони продовжили строк на який наданий кредит на тридцять днів, при цьому позичальник сплачує фактично нараховані проценти за користування кредитом. Позичальником сплачені відсотки в розмірі 3898 грн. Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 16.03.2020. Всі інші умови договору не змінені. Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення та розрахунку заборгованості на платіжну картку [NUMBER] здійснювалося 17.01.2020 перерахування кредитних коштів відповідно до договору кредиту в розмірі 10500 гривень. Відповідач при цьому не заперечує отримання кредиту саме в такому розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~відповідно до статті 6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень ч. 1, 2 ст.207, п. 2 ч. 1 ст.208 ЦК України\~правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003\~(який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015\~(який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п.5 ч. 1\~ст. 3 Закону № 675-VIII\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 № 675-VIII передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст.11 Закону № 675-VIIIвідповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 6 Закону № 851-IV\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п.6 ч.1ст. 3 № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному\~статтею 12 Закону, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022 відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників по договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 28674,13 грн, з яких: 10498,71 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18175,42 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до п.1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно доч.1ст.1078\~ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з розрахунком заборгованості за договором та платіжного доручення тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг, не погашена, сума боргу становить 10498,71 грн. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 10498,71 грн. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 18175, 42 грн. За змістом ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12\~(провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу передбаченого договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з умовами додаткової угоди до договору строк дії договору пролонгований на 30 днів, тобто 17.04.2020, і саме до цього періоду кредитор має право на одержання від позичальника відсотків. Проте відповідно до наданого розрахунку відсотків за користування кредитом, позивачем нараховані відсотки починаючи з 17.01.2020 по 23.06.2023, тобто поза межами строку кредитування, то ж кредитор не мав права нараховувати відсотки поза межами строку кредитування, а тому суд вважає вимоги про стягнення відсотків частково обґрунтованими. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості позичальнику нараховувалися відсотки в розмірі 134,38 грн щодня. Станом на 15.04.2020 загальна сума заборгованості складає 14395,73 грн, враховуючи суму наданого кредиту. Тому для розрахунку відсотків за користування кредитом в межах строку дії кредитування, суд вважає додати два дні користування та відняти наданий кредит. Розмір відсотків за користування кредитом станом на 17.04.2020 таким чином складає 4164,49 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо застосування строків позовної давності суд вважає відмовити відповідачеві в такому застосування та зазначити наступне. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. ст. 255, 257 ЦК України) Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Постановою КМУ від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» від 11 березня 2020 року впроваджено дію карантину. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). 24.02.20204\~Законом України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану в\~Україні» введено\~режим воєнного\~стану.\~Відповідно до\~п.\~19\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України\~у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. \~ \~ \~ \~. У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Дія карантину завершена 1 липня 2023 року відповідно до Постанови КМУ №651 від 27.06.2023. Таким чином, враховуючи продовження строків позовної давності на строк дії карантину з 11.02.2020 та зупинення перебігу позовної\~давності на\~строк дії\~воєнного стану\~з 24.02.2024,\~ позивачем не пропущений строк позовної даності з часу виникнення у нього права вимоги за кредитним договором і до часу винесення рішення по справі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з подачею даного позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial