Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Дяченко С.В. в березні 2024 року звернувся до Жовківського районного суду Львівської облаасті із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування по ДТП в розмірі 37 211.24 грн. В обгрунтування позову позивач покликається на наступне. 16.11.2020 о 08 год 41 хв в місті Рівне по вулиці Чорновола, 10, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «FORD FUSION», н.з. [NUMBER] , на перехресті рівнозначних доріг вулиць В`ячеслава Чорновола - Соборна, рухаючись, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA COROLLA», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , не дав дорогу та по інерції допустив зіткнення з транспортним засобом «RENAULT TRAFIC» н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Вина відповідача встановлена постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2020 року по справі № 569/19990/20, згідно якої відповідача визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні [PERSON] вину у скоєнні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Вказує, що на дату скоєння ДТП, а саме станом на 16 листопада 2020 року автомобіль «FORD FUSION» н.з. [NUMBER] не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами транспортного засобу на дату ДТП. Оскільки в ДТП винним є відповідач, враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, власник автомобіля «TOYOTA COROLLA» , н.з. [NUMBER] , [PERSON] 17.03.2021 року звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із відповідною заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.11.2020 року. Власник постраждалого в ДТП автомобіля ««TOYOTA COROLLA», н.з. [NUMBER] мала поліс ОСЦПВ в ПрАТ СК «ВУСО» № 165881021 строком дії на період 09.12.2019-08.12.2020 року. Моторне (транспортне) страхове бюро України надало доручення на врегулювання справи № 74995 ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» щодо оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA COROLLA», н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП. Звітом № 2065Е_74995 про оцінку автомобіля про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з ПДВ на запчастини) в розмірі 38701,36 грн або 34029,47 грн без ПДВ. Розмір оплати послуг аварійного комісара склав 1511,60 грн, факт оплати послуг аварійного комісара підтверджується платіжною інструкцією № 1029302 від 14 квітня 2021 року. Отож, враховуючи вимоги чинного законодавства, позивач, після звернення потерпілого в ДТП із відповідною заявою, вжив всіх заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та здійснив виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди в розмірі, встановленому експертною оцінкою та затвердженому Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/2355 від 15.04.2021 року по справі № 74995 в розмірі 35699,64 грн (без врахування ПДВ на запчастини). Факт виплати потерпілій [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 35699,64 грн підтверджується платіжною інструкцією № 1029438 від 16 квітня 2021 року. Отже, враховуючи вищенаведене, в даному випадку є підстава для звернення до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди. Вказує, що моторне (транспортне) страхове бюро України або його уповноважені особи направляло на адресу [PERSON] листи про обов`язок сплатити борг за дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), пропонувало погасити зазначений борг частинами, зокрема, лист № 3.1-б/13796 від 16.04.2021 року та № 74995 від 25.11.2021 року (за адресами реєстрації та проживання). Лист, направлений за місцем реєстрації був отриманий відповідачем, але на дату подання позову відповідач борг не погасив, жодних намірів щодо погашення боргу не виявив, пропозицією сплати боргу на умовах розтермінування не скористався. Зважаючи на наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є [PERSON] , в розмірі 37 211.24 грн, в тому числі виплачене страхове відшкодування в розмірі 35 699.64 грн, витрати на встановлення розміру шкоди в розмірі 1 511.60 грн, а також судовий збір в розмірі 3 028.00 грн. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 05 квітня 2024 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 16 травня 2024 року о 09 год. 30 хв. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця його проживання. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Від відповідача [PERSON] повернулась поштова кореспонденція із відміткою на конверті причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою адресату. Від так, відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання на 16 травня 2024 року був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Дяченко С.В. в судове засідання не прибув, однак 15 травня 2024 року на електронну пошту суду надіслав клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Не заперечив проти заочного розгляду справи. У зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/19990/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Судом встановлено, що 16.11.2020 року о 08 год 41 хв в м. Рівне по вулиці Чорновола,10, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «FORD FUSION»» н.з. [NUMBER] , на перехресті рівнозначних доріг вулиць В`ячеслава Чорновола - Соборна, рухаючись, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA COROLLA», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , не дав дорогу та по інерції допустив зіткнення з транспортним засобом «RENAULT TRAFIC» н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 15 грудня 2020 року. Судом встановлено, що на дату скоєння ДТП, а саме станом на 16 листопада 2020 року, автомобіль «FORD FUSION», н.з. [NUMBER] не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами транспортного засобу на дату ДТП. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в пункті 6 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Оскільки в ДТП винним є відповідач [PERSON] , враховуючи, що його цивільно-правова відповідальність не була застрахована на дату скоєння ДТП, власник автомобіля «TOYOTA COROLLA» н.з. [NUMBER] [PERSON] 17.03.2021 року звернулася до МТСБУ з повідомленням про ДТП та із відповідною заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.11.2020 року. Власник постраждалого в ДТП автомобіля «TOYOTA COROLLA», н.з. [NUMBER] , мала поліс ОСЦПВ в ПрАТ СК «ВУСО» № 165881021 строком дії на період 09.12.2019-08.12.2020 року. Згідно із п. 40.3. ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Моторне (транспортне) страхове бюро України надало доручення на врегулювання справи № 74995 ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» щодо оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA COROLLA», н.з. [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП. Звітом № 2065Е_74995 про оцінку автомобіля про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та з ПДВ на запчастини) в розмірі 38701,36 грн або 34029,47 грн без ПДВ. Розмір оплати послуг аварійного комісара склала 1511,60 грн, факт оплати послуг аварійного комісара підтверджується платіжною інструкцією № 1029302 від 14 квітня 2021 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Таким чином, враховуючи вимоги чинного законодавства, позивач, після звернення потерпілого в ДТП із відповідною заявою, вжив заходів для виплати страхового відшкодування по ДТП, винним в якій є відповідач та здійснив виплату коштів на відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди в розмірі, встановленому експертною оцінкою та затвердженому Наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 3.1/2355 від 15.04.2021 року по справі № 74995 в розмірі 35699,64 грн (без врахування ПДВ на запчастини). Факт виплати потерпілій [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 35699,64 грн підтверджується платіжною інструкцією № 1029438 від 16 квітня 2021 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, враховуючи вищенаведене, в даному випадку є підстава для звернення до відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди. З огляду на наведене, аналізуючи вищевказані норми Закону, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, оскільки транспортний засіб, яким керував відповідач не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а МТСБУ виконало покладений законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної внаслідок ДТП. А відтак, вищевказані витрати, які пов`язані з регламентною виплатою, належить відшкодувати відповідачу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат, а тому позовні вимоги МТСБУ належить задовольнити в повному обсязі. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 3 028.00 грн судового збору, що підтверджується платіжнною інструкцією № 978675. А тому, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 3 028.00 грн судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved