Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У квітні 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказувало, що 03 травня 2019 року банк в межах проекту «monobank» уклав з відповідачкою кредитний договір б/н, відповідно до якого банк зобов`язався надати останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту в розмірі, що погоджує кредитодавець, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами (в розмірі 4 % від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості)) повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним: пільгова процентна ставка 0,00001 % річних; базова відсоткова ставка 37,2 % річних від суми заборгованості, на прострочену частину кредиту нарахування здійснюється за ставкою 74,4 % річних. Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальницею є обов`язок останньої сплачувати неустойку (штраф). Проте позичальниця умови договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 05 лютого 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором, а саме заборгованість за кредитом у розмірі 13\~455,62 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом згідно ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в окремій заяві проти цього не заперечував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема суд встановив, що 03 травня 2019 року АТ «Універсал Банк» в межах проекту «monobank» уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (що містить особистий підпис позичальниці). Відповідно до договору банк зобов`язався надати останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту - у розмірі, що погоджується кредитодавцем. Що стосується тверджень позову про те, що крім анкети-заяви, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифи, Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення вартості кредиту також є частиною кредитного договору, при цьому, відповідно до них, сторони узгодили порядок нарахування та сплати процентів за користування кредитом, то в цій частині суд виходить з наступного. Згідно\~ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. При цьому згідно\~ч. 1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З матеріалів справи вбачається, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифи, Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення вартості кредиту не містять особистого підпису позичальниці про ознайомлення з ними. Також позивач не надав жодних доказів накладення відповідачкою електронного цифрового підпису (підпису одноразовим ідентифікатором) на вказаних документах. Таким чином, обґрунтування позову про те, що сторони відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі та відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» підписали його за допомогою електронного цифрового підпису (або електронного підпису одноразовим ідентифікатором) є недоведеними, в той час як підписана [PERSON] анкета-заява до Договору про надання банківських послуг не містить умов щодо внесення позичальницею будь-яких процентів. Разом з тим ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~(в редакції на час укладення кредитного договору) вказувала, що у договорі про споживчий кредит повинна бути зазначена: відсоткова ставка, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни та сплати процентів (п. 8); реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача (п. 9); порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом (п. 10). В той же час Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі за № 342/180/17 дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Навіть посилання на ці Умови та Правила в анкеті-заяві позичальника, враховуючи їх мінливий характер та зміну змісту цього документа лише за волею однієї зі сторін кредитних правовідносин (кредитодавця) не є підставою для їх визначення, як частини кредитного договору. Водночас у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2023 року у справі № 393/126/20 висловлено правовий висновок про те, що паспорт споживчого кредиту не може вважатися частиною кредитного договору, а є лише інформацією, необхідною позичальнику для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. З урахуванням вказаних правових висновків, оскільки Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифи не містять підпису [PERSON] , а Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення вартості кредиту, крім цього, є лише інформаційними документами, тому їх не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного сторонами 03 травня 2019 року (у вигляді підписаної анкети-заяви). При цьому сама анкета-заява не містить умов щодо узгодження сторонами внесення позичальницею будь-яких процентів, а тому у позичальниці виник обов`язок лише щодо повернення отриманого кредиту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, в той час як позичальниця порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 05 лютого 2024 року заборгованість за кредитом становить 13\~455,62 грн. Проте суд не погоджується з таким розрахунком, оскільки банк здійснював нарахування процентів за кредитним договором та частину сплачених позичальницею коштів перераховував на погашення такої заборгованості, а відносно частини нарахованих процентів здійснював їх списання шляхом включення до заборгованості за тілом кредиту, що призвело до штучного збільшення такої заборгованості. Хоча, як раніше встановлено судом, такі дії банку суперечать умовам кредитного договору, який не передбачає умов щодо нарахування процентів. Зокрема, за рахунок таких операцій, здійснених за період з січня 2021 року по червень 2023 року, сума заборгованості за кредитом штучно та безпідставно збільшилася на 15\~644,31 грн (що в сукупності підтверджується 3-5, 9-10, 15 колонками розрахунку заборгованості за кредитним договором). Враховуючи те, що такі дії банку та нарахування не узгоджувалися з умовами кредитного договору, а тому безпідставні нарахування у розмірі 15\~644,31 грн, підлягають виключенню з такої заборгованості. За встановленого, АТ «Універсал Банк» не довело наявність заборгованості за кредитним договором від 03 травня 2019 року, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: dismissed