Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

На розгляд Франківського районного суду м.Львова поступила позовна заява подана представником позивача адвокатом Єлісєєвим Д.О., в інтересах [PERSON] (позивач) до [PERSON] (відповідачка) про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~позову представник\~позивача покликається\~на те,\~що 12.08.2007\~між сторонами\~зареєстровано шлюб. Зазначає, що спільне життя між ними є неможливим у зв`язку з тим, що у сім`ї втрачено почуття довіри, турботи, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди. Зазначає, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася [INFO] дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , Примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин, їхня сім`я існує формально. Ухвалою суду від 09.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача - адвокатом Єлісєєвим Д.О. разом з позовною заявою подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. На розгляд суду відповідачкою подано заяви про надання строку для примирення від 31.10.2023 та від 06.11.2023, якою просить суд надати строк для примирення на термін на 6 місяців. Відповідачка у судові засідання не з`являлася, однак неодноразово подавала на розгляд суду заяву від 03.11.2023 та від 06.11.2023 про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Ухвалою судді від 06.02.2024 надано сторонам строк для примирення у межах цивільної справи терміном на 2 (два) місяці, тобто до 05.04.2024. Ухвалою судді від 08.04.2024 провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 09.05.2024. Представник позивача - адвокат Єлісєєв Д.О. у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про пришвидшення розгляду справи. Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247\~ЦПК України та заяви сторін про розгляд справи без їх участі, суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Судом встановлено, що 12.08.2007 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №2410. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються повторно виданим Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 07.08.2013, серії [NUMBER] від 23.12.2014 та №1261011/00/АU/2019/468582 від 25.04.2019 батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та наявністю у сторін малолітніх дітей, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої ним у позовній заяві позиції та у поданій заяві. Відповідачкою подано заяву про надання строку для примирення. Судом зупинено провадження та надано строк для примирення, однак у визначений судом строк сторони не примирилися. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити повністю. З огляду на вимоги статті 141\~ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору у сумі 1211,20 грн підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved