Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-річного віку. Позов мотивований тим, що позивач із відповідачем з 26.06.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя не склалося і шлюб з відповідачем було розірвано 10.01.2014 року. Від шлюбу в подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Повнолітня донька сторін продовжує навчання та є студентом 1-го курсу в Міжнародній академії прикладних наук в Ломже Республіки Польща, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» (перший ступень), стаціонарне (денне) навчання на факультеті Соціально-гуманітарних наук на бюджетній основі, термін навчання з 01.10.2023 по 30.09.2026. Донька потребує допомоги обох батьків в період навчання. Позивачу важко самостійно утримувати дитину та забезпечити їй достатній рівень життя. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2024 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 24.04.2024 на адресу суду відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому він зазначив про те, що заперечує проти заявленого позову та просить суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Таку позицію мотивовано тим, що позивачем на підтвердження викладених у позовній заяві фактів, не додано документів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання у зазначеному розмірі. Після розлучення відповідач створив нову сім`ю, офіційно одружився та від даного шлюбу у нього народилася дитина [PERSON] , який також перебуває на його утриманні. Крім того, відповідач по справі зазначає, що у нього є ряд хронічних захворювань, які потребують постійних витрат на їх лікування, за останні три роки він переніс дві складних операції, що підтверджує виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Також, відповідач зазначає та звертає увагу суду, що його заробітна плата відповідно довідки про доходи значно менша ніж у позивача в декілька разів, а тому він вважає, що остання безпідставно звернулася до суду із даним позовом. Отже, позивачем необґрунтовано та не підтверджено жодними належними доказами необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача до досягнення нею 23 річного віку. Також просить суд відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат. 19.03.2024 року на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] , в якій остання просить суд здійснювати розгляд справи у її відсутності позивача, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні підтримала викладену позиції у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вислухавши відповідача та беручи до уваги заяву позивача, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2001 року по 10.01.2014 року, який було розірвано згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10.01.2014 року цивільна справа №128/6335/13-ц (а.с. 5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Також в ході судового розгляду встановлено, що у позивача від іншого шлюбу є ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Спільна дочка [PERSON] , [INFO] , продовжує навчання та є студентом 1-го курсу в Міжнародній академії прикладних наук в Ломже Республіки Польща, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» (перший ступень), стаціонарне (денне) навчання на факультеті Соціально-гуманітарних наук на бюджетній основі, термін навчання з 01.10.2023 по 30.09.2026 (а.с. 6,7). У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 199 ч.1 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Зазначена постанова підтримана постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. З огляду на викладене суд констатує, що наведеними вище, описаними судом доказами доведена обов`язкова сукупність таких юридичних фактів: походження [PERSON] , [INFO] , від відповідача, досягнення нею 18 років, її вік є меншим 23 років, продовження нею навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу. Судом також приймається до уваги те, що у відповідача від іншого шлюбу є ще одна неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Крім того, у відповідач по справі [PERSON] наявні ряд хронічних захворювань, які потребують постійних витрат на їх лікування, за останні три роки він переніс дві складних операції, що підтверджує виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №983 (а.с. 38-40) З довідки про доходи, виданої відповідачу по місцю роботи ТОВ «Гофрокомбінат «Торгтехніка» вбачається, що його дохід з 03.04.2023 року по 31.12.2023 року разом становив 63 479,40 грн., без урахування податків,тобто щомісячна заробітна плата відповідача становила біля 7 098 грн. (а.с. 42). В той же час судом встановлено, що позивачем в підтвердження свого матеріального стану також було надано суду довідку про доходи (а.с. 11), з якої вбачається, що її дохід за період з липня 2023 року по грудень 2023 року включно становив 286 179,86 грн., що на думку суду в декілька разів перевищує доходну сторону відповідача та спростовує те, що позивач перебуває скуреному матеріальному становищі. Отже, суд бере до уваги те, що [PERSON] є повнолітньою донькою позивача та відповідача, продовжує навчання, проживає на даний час за кордоном, підтвердження того, що у неї є інші доходи в матеріалах справи відсутні, і хоча вона навчається на бюджетні основі, на що вказує позивач, все одно потребує матеріальної допомоги від свого батька на час навчання, а відповідач має змогу надавати доньці таку допомогу, перешкод для виконання ним обов`язку у виді сплати аліментів по утриманню власної повнолітньої дитини у розмірі достатньому для забезпечення її життєвих потреб судом не встановлено. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судом приймаються до уваги ті обставини, що у відповідача, окрім повнолітньої доньки є ще одна неповнолітня дитина, відповідач має ряд хронічних захворювань, які потребують постійних витрат на їх лікування, за останні три роки він переніс дві складних операції, а також його дохід в тричі менший за дохід позивача, а тому, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін та повнолітньої дитини, у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, у зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 13.02.2024 та до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Вказаний розмір аліментів на переконання суду є справедливим та достатнім для матеріального забезпечення повнолітньої [PERSON] , [INFO] , на час її навчання, з огляду на спільний та рівний обов`язок як батька, так і матері по матеріальному утриманню дітей. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу по аліментам за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 1 211,20 гривень судового збору.

Outcome: partial