Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Зміст позовних вимог У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за ним право власності на частки квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , [INFO] . 07.04.2006 [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю., за яким заповіла на нього все своє майно. 15.06.2022 державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 632/2022 за заявою позивача. 23.06.2023 державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносовою В.Ф. видано позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі № 8-178 щодо грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по них, що знаходяться на рахунках в АТ «Державний ощадний банк України». На праві власності померлої [PERSON] належала 1/2 квартири, загальною площею 73,64 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 09.06.2023 державний нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачу - сину померлої та спадкоємцю за заповітом свідоцтва про право на спадщину за заповітом 1/2 спірної квартири, зазначаючи, що до спадкової справи не надано оригінал документа, що підтверджує право власності померлої на зазначену квартиру. У зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, [PERSON] не може у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права на квартиру, а тому звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. 04 березня 2024 року представник позивача заявив клопотання про витребування доказів. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 березня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Тімашова Андрія Сергійовича про витребування доказів задоволено. Витребувано з П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 632/2022, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] . 18 березня 2024 року від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори надійшов лист, в якому представник просить суд проводити розгляд справи без участі третьої особи. До заяви додано копію спадкової справи № 632/2022 на виконання вимог ухвали суду. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 10 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який повідомлений належним чином та не повідомив суду причини своєї неявки. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.10.1966 (а.с. 70). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть № 1027 від 14.01.2022, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 62). 07.04.2006 [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кулініч Н.Ю та зареєстрований в реєстрі за № 1636, згідно з яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 67 на звороті). 15.06.2022 до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , на підставі якої відкрито спадкову справу № 632/2022 (а.с. 61). [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.1975 (а.с.67). 30.06.2022 до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] (а.с. 61 на звороті). Листом від 01.07.2022 № 2617/02-14 державний нотаріус П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демянсова В.Ф. повідомила [PERSON] про наявність заповіту (а.с. 71 на звороті). 23.06.2023 державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносовою В.Ф. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстровано в реєстрі № 8-178 щодо грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаційними виплатами по них, що знаходяться на рахунках в АТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 81). 09.06.2023 державним нотаріусом П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Демяносовою В.Ф. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] після смерті його матері - [PERSON] , оскільки до спадкової справи не надано оригіналу документа, що підтверджує право власності померлої на вищевказану частину квартири, а саме: Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради 01 грудня 1997 року, згідно з розпорядження (наказом) № 4932 від 01 грудня 1997 року, документ зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації 19 січня 1998 року та записано в реєстрову книгу за № 1779 (а.с. 77 на звороті, 78). 02.08.2023 позивач звернувся до начальника відділу обліку та розподілу житлової площі та приватизації Деснянської РДА із заявою про надання дубліката свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій вказав, що співвласником квартири є [PERSON] . Листом Деснянської РДА № 102/04/34-3784 від 18.08.2023 [PERSON] проінформовано, що квартира [ADDRESS] приватизована на 2 (двох) осіб згідно з розпорядженням відділу приватизації державного житлового фонду Ватутінської районної Ради від 01.12.1997 № 4932. [PERSON] участі у приватизації зазначеної квартири не приймав, а, отже, не є власником або співвласником житла. Норми права та мотиви суду Згідно з положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Вимогами статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] є рідними синами померлої та належать до спадкоємців першої черги за законом. [PERSON] звернувся до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відтак, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2020 року у справі № 202/6685/17-ц, провадження № 61-8599св19). Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 705/3876/18, провадження № 61-697св20). Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 920/336/22). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). У постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 388/1041/19 зазначається, що відповідачами у справі про визнання права власності в порядку спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду від 07 червня 2021 року у справі № 939/2207/19 (провадження № 61-10654св20) вказано, що належним відповідачем у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Пред`явлені у цій справі позивачем вимоги стосуються також прав та обов`язків [PERSON] , який є спадкоємцем за законом першої черги, та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому останнього не було залучено відповідачем (співвідповідачем), оскільки виключно за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не може бути вирішено. З огляду на те, що [PERSON] , який є спадкоємцем за законом першої черги та подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак позивач не порушував перед судом питання про залученння його до участі у справі як співвідповідача, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову [PERSON] до Київської міської ради, третя особа П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частки квартири в порядку спадкування через неналежний склад відповідачів у справі. Позивач [PERSON] не позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до належного кола відповідачів - Київської міської ради та [PERSON] . Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 травня 2023 року у справі № 442/9001/21 (провадження № 61-10105св22). Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Outcome: dismissed