Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

07 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд здійснити поділ майна подружжя: трикімнатної квартири [ADDRESS] , визнати за позивачем [PERSON] право власності на частку вказаної квартири та за відповідачем [PERSON] право власності на частку вказаної квартири. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 липня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Встановлено строк на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. 21 вересня 2022 року представником відповідача за первинним позовом [PERSON] адвокатом Бондаренко О.В. подано відзив на позовну заяву, в якому, не заперечуючи про те, що квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною власністю подружжя, просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, так як запропонований позивачем [PERSON] варіант поділу квартири не враховує спільні боргові зобов`язання подружжя. У відповіді на відзив від 03 жовтня 2022 року представником позивача за первинним позовом [PERSON] адвокатом Колесніковим А.Г. зазначено, що спільні боргові зобов`язання у подружжя відсутні у зв`язку з припиненням Договору іпотеки спірної квартири від 30.08.2006 та у зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не є стороною Договору позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 і Кредитного договору від 08.12.2021, письмової згоди [PERSON] на їх укладання не надавала, самі договори виходять за межі дрібних побутових. 08 жовтня 2022 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Бондаренко О.В. подано заперечення на відповідь на відзив, в якому заперечується те, що боргові зобов`язання подружжя за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 припинились, так як були замінені відповідно до Договору про новацію № 1 від 03.09.2021 новими зобов`язанням, такі зобов`язання мають виконуватись, але на іншій правовій підставі. Зазначається, що припинення договору іпотеки не підтверджує припинення зобов`язань зі сплати боргу, а Договір про розірвання договору іпотеки не є належним і достатнім доказом припинення боргових зобов`язань, для забезпечення яких він укладався. Також зазначається, що для укладання договору позики отримання згоди другого подружжя не потрібне, так як такий правочин не стосується розпорядження спільним майном подружжя. 20 листопада 2022 року представником позивача [PERSON] адвокатом Колесніковим А.Г. подано заяву про збільшення розміру позовних вимог. З урахуванням заяви позивача [PERSON] про зміну предмета позову від 21 січня 2023 року позовні вимоги полягають у наступному: Здійснити поділ майна подружжя трикімнатної квартири [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; Визнати право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] ; Визнати суму заробітної плати, отриману [PERSON] за період з 2011 року по 19 листопада 2021 року у розмірі 4\~191\~834 грн. спільним майном подружжя; Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частку у сумі заробітної плати, отриманій [PERSON] за період 2011-2021 роки, яка складає 1\~434\~817,14\~грн.; Замінити боржника (позичальника), перевести борг за Договором позики №\~03/09/21-1 від 03.09.2021 на суму 1\~460\~620,18 грн. з [PERSON] на нового боржника (позичальника) [PERSON] . В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.1990. шлюб розірвано рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року у справі № 535/879/22, яке набрало законної сили 18.10.2022 року. У період перебування у шлюбі подружжям придбано трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Квартира була придбана за кредитні кошти, що надані АКІБ «УкрСибБанк» на підставі кредитного договору № 11/11/2004 від 03.03.2004. Позивач та Відповідач не можуть дійти згоди щодо поділу спільного майна. Вказала, що ринкова вартість квартири на час подання позову складає 1\~322\~000, 00 грн. Також позивач зазначила, що фактичне припинення шлюбних відносин між подружжям відбулось 19.11.2021 року, коли Відповідач забрав особисті речі та виїхав із спільної квартири. За вказаною адресою постійно мешкає позивач та спільна з відповідачем донька [PERSON] . Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не мешкає. Відповідачем фактично не виділялись кошти на утримання спільного майна подружжя. Комунальні платежі по вказаній квартирі за період 2016-2022 роки здійснювались позивачем самостійно та разом з дочкою на суму 89\~433,60 грн. Спосіб життя, що вівся подружжям, не вимагав витрат, які б могли складати суму понад 4 мільйони гривень за період, що ці кошти були отримані відповідачем у якості заробітної плати. Побутові витрати на утримання квартири, придбання продуктів харчування, тощо зазвичай здійснювались позивачкою самостійно, або разом із дочкою. Як виявила позивач під час розгляду даної цивільної справи, відповідач, який працював на різних посадах у банківських установах, протягом тривалого часу приховував від неї власні доходи, чим порушив її право спільної сумісної власності на отриману відповідачем заробітну плату, гарантоване ст. 61 СК України. Згідно розрахунку, здійсненого позивачем, сума заробітної плати, отримана відповідачем за період з 2011 року по 19 листопада 2021 року складає 4\~191\~834, 28 грн., які відповідач [PERSON] приховав та використав на власний розсуд і не в інтересах сім`ї. Таким чином, виходячи з принципу рівності часток подружжя у спільній сумісній власності позивач [PERSON] вважає, що належна їй сума у заробітній платі, що отримана відповідачем, складає 2\~095\~917, 14 грн., має бути врахована під час поділу спільного майна подружжя. З урахуванням ринкової вартості спільної квартири та вартості частки кожного із подружжя у спільному майні (661\~100,00 грн.), факту приховування відповідачем від позивача отриманої заробітної плати, положень ч. 2 ст.\~372 ЦК України, позивач вважає доцільним та справедливим присудити позивачці право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , та стягнути з відповідача на користь позивачки різницю між належною їй часткою у спільному майні заробітній плати Відповідача, отриманій за період 2011-2021 роки, та вартістю належної відповідачеві частки у спільній квартирі, у розмірі 1\~434\~817, 14 грн. Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 03.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» як кредитором та відповідачем [PERSON] , як позичальником (боржником), укладено Договір позики № 03/09/21-1 на суму залишку заборгованості за кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 року на суму 1\~460\~620,18 грн. Поряд з цим, 03.09.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» та [PERSON] укладено Договір про відступлення прав вимоги №\~03/09/21 за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 на суму 1\~460\~620,18 грн. Отже, наразі [PERSON] є кредитором. Так як кредитний договір № 11/01/2004 від 03.03.2004 було укладено для отримання коштів на придбання квартири за адресою: [ADDRESS] , яка є спільною сумісною власністю подружжя, Договір позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, за яким відбулась заміна (новація) зобов`язань за кредитним договором, також укладено в інтересах сім`ї і позивач [PERSON] також є зобов`язаною особою за цим договором. Позивач проживає з донькою [PERSON] у вказаній квартирі та має намір і в подальшому проживати в ній, нести усі витрати, пов`язані з цією квартирою, у тому числі за зобов`язаннями, що виникли за кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 та, відповідно, за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 року. Листом від 26.12.2022 [PERSON] , як кредитор за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, висловила свою згоду на покладення на позивача [PERSON] обов`язків позичальника (боржника) за вказаним Договором позики. А тому позивачка вважає за можливим у судовому порядку замінити боржника (позичальника) перевести борг за вказаним Договором позики з відповідача [PERSON] на неї. 20 вересня 2022 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій з урахуванням заяви від 07.09.2023 просив: встановити факт окремого проживання [PERSON] та [PERSON] з 22.09.2021, в зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та не веденням спільного сумісного господарства; визнати зобов`язання у розмірі 1\~460\~620,\~18 грн. за Договором позики №\~03/09/21-1 від 03.09.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» та [PERSON] в результаті невиконання подружжям в повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором №\~11/01/2004 від 03.03.2004 між АТ «УкрСибБанк» та [PERSON] , та зобов`язання в розмірі 450 000 грн. за Кредитним договором від 08.12.2020, укладеним між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] , спільним сумісним зобов`язанням подружжя [PERSON] та [PERSON] ; здійснити поділ майна подружжя [PERSON] та [PERSON] наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 68,4кв. м., покласти на [PERSON] обов`язок з повернення позики у розмірі 1 460 620, 18 грн. за Договором позики №\~03/09/21-1 від 03.09.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» і [PERSON] , та обов`язок зі сплати заборгованості в розмірі 173\~786,52. за Кредитним договором від 08.12.2020, укладеним між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 149 961,09 грн., що становлять частку спільного зобов`язання подружжя за Кредитним договором від 08.12.2020, укладеним між [PERSON] та АТ «Укрексімбанк», сплаченого ним після припинення шлюбних відносин; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 119 294,16 грн. в рахунок виконання кредитних зобов`язань подружжя за Кредитним договором від 08.12.2020, укладеним між [PERSON] та АТ «Укрексімбанк», та за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.08.1990. З 2020 року шлюбні відносини поступово погіршувались. Через відсутність взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, спільне життя не склалось. Упевнившись у неможливості підтримання у подальшому сімейних стосунків, 22.09.2021 він повідомив [PERSON] про припинення відносин. Саме з цього часу вони не ведуть спільне господарство та не підтримують будь-яких відносин, та [PERSON] немає доступу до спірної квартири. Вважає, сім`я розпалась та фактично подружні відносини між подружжям остаточно припинились 22.09.2021. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 15.09.2022 по справі №535/879/22 шлюб розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин подружжя за спільні кошти придбали у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS] , право власності на яку було зареєстровано за [PERSON] Квартира була придбана за власні спільні кошти подружжя, а також за кошти, отриманні подружжям в кредит за Кредитним договором № 11/01/2004, укладеним 03.03.2004 між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] . Отже, вказаний кредитний договір був укладений за взаємною згодою подружжя та в інтересах сім`ї для придбання житла, що не заперечується сторонами спору. Кредитні зобов`язання по вказаному кредитному договору виконувались, однак станом на вересень 2021 р. кредит повністю сплачений не був. В період шлюбних відносин, а саме 03.09.2021 між АТ «УкрСибБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» був укладений Договір факторингу № 03/09/2021, згідно умов якого АТ «УкрСибБанк» передав Товариству права вимоги боргу за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004. Згідно з п.1.3. Договору факторингу № 03/09/2021 від 03.09.2021 загальна заборгованість за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 (в обліковій системі Банку) становить: 23 291,21 доларів США (основна сума боргу) та 30 756,39 доларів США (сума процентів по кредиту). Крім того, 03.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] (позичальник) був укладений Договір про новацію № 1, за умовами якого сторони погодились про заміну (новацію) платіжних зобов`язань позивальника перед Фінансовою компанією за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 новими позиковими зобов`язаннями позичальника перед Фінансовою компанією за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, що є Додатком до цього Договору. В результаті здійснення новації зобов`язань позичальника [PERSON] за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» та позичальником [PERSON] виникли зобов`язання щодо безпроцентної позики у розмірі 1 460 620, 18 грн. з умовами її повернення у повному обсязі шляхом сплати щомісячно грошових коштів у розмірі 1000, 00 грн., починаючи з 01.01.2070 року. Крім того, 03.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» (первинний кредитор) та гр. [PERSON] (новий кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги № 03/09/21, відповідно до якого первинний кредитор відступив новому кредитору права вимоги у позичальника [PERSON] за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.03.2021 у розмірі 1 460 620,18 грн. у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги. Таким чином, , в результаті відступлення прав вимоги за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.03.2021 розмір зобов`язань Позивача за зустрічним позовом [PERSON] перед [PERSON] складає 1 460 620, 18 грн. з умовами її повернення у повному обсязі шляхом сплати щомісячно грошових коштів у розмірі 1000, 00 грн., починаючи з 01.01.2070 року. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що укладання Договору факторингу № 03/09/2021 від 03.09.2021, Договору про новацію № 1 від 03.09.2021, Договору позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, Договору про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021 було наслідком невиконання в повному обсязі подружжям зобов`язань за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004, який був укладений за взаємною згодою подружжя та в інтересах сім`ї для придбання житла. Оскільки повернення позики не відбувалось зобов`язання подружжя з повернення позики перед гр. [PERSON] станом на момент фактичного припинення шлюбних відносин склали 1 460 620, 18 грн. Поряд з цим, з метою виконання зобов`язань за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 та подальшого розірвання Договору іпотеки квартири [ADDRESS] за взаємною згодою подружжя та в інтересах сім`ї на підставі заяви позивача за зустрічним позовом [PERSON] про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку від 08.12.2020 в АТ «Укрексімбанк» була відкрита кредитна лінія «Бонус» та 09.12.2020 надано кредит в розмірі 450 000 грн. Зазначені грошові кошти були витрачені на часткове погашення боргу перед АТ «УкрСибБанк» за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004, а саме 03.09.2021 сплачено заборгованість по кредиту у розмірі 13 456 доларів США та компенсацію судового збору по цивільній справі № 619/6073/13-ц за позовом АТ «УкрСибБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 996,41 грн. Крім того, із отриманих в АТ «Укрексімбанк» кредитних коштів сплачено 03.09.2022 нотаріусу 7000 грн. за послуги по нотаріальному посвідченню Договору про розірвання Договору іпотеки від 03.09.2021 спірної квартири [ADDRESS] . За період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин (22.09.2021) сплачено АТ «Укрексімбанк» заборгованість за спільним кредитним договором подружжя від 08.12.2020 грошові кошти у розмірі 199 567,52 грн. На момент припинення шлюбних відносин (22.09.2021) кредит за вказаним кредитним договором не був погашений та починаючі з жовтня 2021 року зобов`язання за кредитним договором самостійно сплачував позивач за зустрічним позовом [PERSON] особистими коштами. Так, у період жовтень 2021р. серпень 2023р. позивачем за зустрічним позовом [PERSON] сплачено за Кредитним договором АТ «Укрексімбанк» в рахунок сплати основного боргу та процентів за користування кредитним лімітом грошові кошти у розмірі 299\~922,17 грн. Враховуючи зазначені обставини, позивач за зустрічним позовом [PERSON] вважає за можливе стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] частку спільного зобов`язання подружжя за кредитним договором від 08.12.2020, укладеним між [PERSON] та АТ «Укрексімбанк», що була сплачена ним власними коштами після припинення шлюбних відносин, тобто грошові кошти у розмірі 149 961,09 грн. Станом на 07.09.2023 залишок заборгованості за кредитною лінією (Кредитним договором від 08.12.2020), тобто сумісні зобов`язання подружжя, складають 99 968,13 грн. Тобто, у подружжя [PERSON] та [PERSON] , окрім права спільної сумісної власності на придбану за рахунок кредитних коштів квартиру виникли також і зобов`язання у вигляді повернення кредитів (кредиту та позики) Всього загальна сума зобов`язань подружжя складає 1 560 588, 31 грн., їх 1/2 частина складає 780 294,16 грн. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що він є фінансово спроможним та має можливість виконати в подальшому зобов`язань за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, та за кредитним договором від 08.12.2020, укладеним між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] , в той час як позивач за первинним позовом-відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не є фінансово спроможною, що значно ускладнює виконання нею зобов`язань за вказаними договорами. Вважає, що при поділі спільного майна подружжя справедливим буде враховуючи суму зобов`язань подружжя зменшити частку [PERSON] у спільному майні подружжя визнати за ним право власності на квартиру придбану в кредит за адресою: [ADDRESS] , з покладенням на нього обов`язку з виплати зобов`язань у розмірі 1 460 620, 18 грн. за Договором позики №\~03/09/21-1 від 03.09.2021, та за кредитним договором від 08.12.2020, тобто присудити частину спірної квартири, що належить [PERSON] . другому з подружжя [PERSON] і, таким чином, припинити як спільну власність, так і сам спір, як існуючий, так і такий що ймовірно виникне у майбутньому між подружжям. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що при такому поділі різниця між частки спільного зобов`язання подружжя (780 294,16 грн.) та вартістю частини спірної квартири (661 100,00 грн.) складає 119 294,16 грн. має бути стягнута на користь [PERSON] в рахунок виконання кредитних зобов`язань подружжя за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, та в рахунок виконання зобов`язань подружжя Кредитним договором від 08.12.2020, укладеним між [PERSON] та АТ «Укрексімбанк». Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2022 року клопотання представника відповідача по первинному позову задоволено, об`єднано в одне провадження первинний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи [PERSON] , АТ « Державний експортно-імпортний банк України» про поділ майна подружжя. 16 січня 2023 року представником позивача за первинним позовом [PERSON] адвокатом Колесніковим А.Г. подано відзив на зустрічний позов, в якому позивач за первинним позовом [PERSON] наполягала на тому, що припинення шлюбних відносин відбулось 19.11.2021, коли відповідач за первинним позовом [PERSON] забрав особисті речі та виїхав із спільної квартири. Щодо спільних зобов`язань подружжя зазначено, що кредитний договір № 11/01/2004 від 03.03.2004 було укладено для отримання коштів на придбання подружжям квартири за адресою: [ADDRESS] , яка є спільною сумісною власністю подружжя, отже договір позики № 03/09/21-1 від 03.09.2011 також укладено в інтересах сім`ї та позивач за первинним позовом [PERSON] також є зобов`язальною особою за ним. Зазначає, що місце проживання у вказаній квартирі [PERSON] не було зареєстроване, в квартирі він тривалий час не мешкає, будь-яких витрат щодо її утримання та обслуговування не здійснює, а тому вимоги про покладення на нього обов`язків з повернення позики у розмірі 1\~460\~620,18 грн. за договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 та на цій підставі передачі права власності на квартиру вважає необґрунтованими. З урахуванням строку повернення позики, починаючи з 01.01.2070 року, виконання ним обов`язків з повернення позики вважає ілюзорним, а тому передачу йому права власності на квартиру несправедливою та такою, що порушує право позивача за первинним позовом [PERSON] та [PERSON] на житло. Також відповідач за зустрічним позовом [PERSON] зазначає, що не є зобов`язальною особою за кредитним договором від 08.12.2020, який укладено між [PERSON] та АТ «Укрексімбанк», участі в отриманні кредитних коштів не брала, згоду на їх отримання не надавала, отримані [PERSON] кредитні кошти використані не на потреби сім`ї, а тому спільні боргові зобов`язання за цим договором відсутні і не можуть бути враховані при поділі спільного майна подружжя. 21 січня 2023 року представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокатом Бондаренко О.В. подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій сторона позивачка за зустрічним позовом наполягала на тому, що фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства між подружжям відбулось 22.09.2021 і не пов`язане з датою, коли позивач за зустрічним позовом [PERSON] забрав свої речі з квартири подружжя. Зазначається, що фактичне визнання відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] боргових зобов`язань за договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 у розмірі 1\~460\~620,18 грн. як спільних боргових зобов`язань подружжя не потребує доказування відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Також посилається на відсутність втрати інтересу [PERSON] на спірну квартиру та на неможливість заміни позичальника за Договором позики № 03/09-21-1 від 03.09.2021 з [PERSON] на [PERSON] 31 січня 2023 року від представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON] адвоката Колеснікова А.Г. надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій викладені аргументи аналогічні тим, що були висловлені в раніше поданих процесуальних документах [PERSON] 05 січня 2023 року третьою особою [PERSON] надані суду письмові пояснення, в яких просить суд первинний позов [PERSON] задовольнити повністю, зустрічний позов [PERSON] залишити без задоволення. Також просить врахувати під час розгляду справи, що нею, як кредитором, надано згоду на заміну боржника (позичальника) за Договором позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 на суму 1\~460\~620,18 грн. з [PERSON] на [PERSON] . Від представника третьої особи АТ «Укрексімбанк» надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутності. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач за первинним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити, надала пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позовні заяві. Представник позивача за перинним позовом [PERSON] адвокат Колесніков А.Г. у судовому засіданні просив первинний позов [PERSON] задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовити, надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені в позовній заяві. Відповідач за первинним позовом-позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову підтримав, просив задовольнити, у задоволенні первинного позову [PERSON] просив відмовити, надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені у зустрічній позовній заяві. Додав, що з 22.09.2021 шлюбні відносини та ведення спільного господарства між подружжям припинено, в цей день він повідомив [PERSON] про припинення шлюбних відносин та заблокував їй доступ до своїх карткових рахунків, припинив утримання дружини та всі відносини з нею. З цього часу до спірної квартири зміг потрапити лише один раз 19.11.2021 у присутності брата [PERSON] та зміг забрати особисті речі. Доступу до квартири не має, оскільки [PERSON] змінені замки на вхідні двері до квартири. Представник відповідача за первинним позовом-позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Бондаренко О.В. у судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] просила задовольнити, у задоволенні первинного позову [PERSON] відмовити, надала пояснення, аналогічні тим, що зазначені у зустрічній позовній заяві. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просила первинний позов [PERSON] задовольнити, у задоволенні зустрічного позову [PERSON] просила відмовити, надала пояснення, аналогічні тим, що зазначені у письмових пояснення. Також додала, що при укладенні Договору про відступлення прав вимоги №\~03/09/21 від 03.09.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» діяла через представника Бакуменка, грошові кошти за договором не сплачувала, їх сплатив [PERSON] . Про умови договору позики та умови договору про відступлення прав вимоги дізналась після укладення цих договорів, коли [PERSON] в вересні 2021 передав їй документи. Вважає, що [PERSON] скористався її довірою. Щодо визнання умови Договору позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 про строк виконання зобов`язань за договором звернулась з позовом до суду, оскільки [PERSON] не бажає повертати позику раніше зазначеного у договорі строку. Вважає, що [PERSON] спроможна виконати зобов`язання за цим договором позики. На даний час позика у розмірі 1\~460\~620,18 грн. не повернута. Третя особа АТ «Укрексімбанк» в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно зі ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим та підтвердженим. Зі змісту ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України вбачається можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача суб`єктивного права чи інтересу, порушення такого права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність наявному порушенню і відповідність законодавству) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого з означених елементів доказування для позивача зумовлює відмову у задоволені позову. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі прийшов до наступного. [PERSON] та [PERSON] з 11.08.1990 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Пісочинською селищною радою Харківської області 11.08.1990, актовий запис № 55 від 11.08.1990. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 15.09.2022 по справі №535/879/22 шлюб розірвано. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ввід 18.02.2005, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова від 08.02.2005 за № 23/44 право власності на квартиру [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.02.2005 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.12.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до Звіту про оцінку майна від 05.01.2022 року ринкова вартість трикімнатної ізольованої квартири, загальною площею 68,4 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , складає (без урахування ПДВ) 1 322 200,00 грн. Судом досліджено кредитний договір № 11/01/2004 від 03.03.2004, укладений між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] , згідно якого Банк зобов`язується надати позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути Банку кредит в іноземній валюті в сумі 21500,00 доларів США. Строк повернення кредиту 03.03.2014 року. Цільове призначення кредиту придбання нерухомості. Умови забезпечення кредиту: поручительство згідно договору поручительства б/н від 03.03.2004, застава майнових прав, згідно договору застави майнових прав б/н від 03.03.2004. Отже даний договір укладено за взаємною згодою подружжя та в інтересах сім`ї. Відповідно до листа АТ «УкрСибБанк» від 06.10.2022 № 27-1-01/18418 Додатковою угодою № 2 від 25.03.2005 розмір кредитного ліміту за вказаним Кредитним договором було збільшено на 7000, 00 доларів США, додатковою угодою № 3 від 12.07.2005 розмір кредитного ліміту збільшено ще на 5000,00 доларів США, Додатковою угодою № 4 від 29.12.2005 розмір кредитного ліміту збільшено ще на 13000,00 доларів США, Додатковою угодою № 5 від 30.08.2006 розмір кредитного ліміту збільшено ще на 4\~000,00 доларів США (до 50\~500 доларів США). Загалом наданий кредит у розмірі 50\~500,00 доларів США. Відповідно до Договору іпотеки від 30.08.2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСибБанк» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М., р. 4725, Іпотекодавець передав в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 на суму 50\~500, 00 доларів США, строком повернення 03.03.205року, нерухоме майно - житлове приміщення квартиру [ADDRESS] . Згідно Додаткової угоди № 1 від 03.09.2021 до Кредитного договору № 11/01/2004 змінено, зокрема, умови забезпечення кредиту, у забезпечення виконання зобов`язань позичальника Банком прийнято поручительство, згідно договору поручительства б/н від 03.03.2004. Договір іпотеки від 30.08.2006 року розірвано відповідно до Договору про розірвання Договору іпотеки, укладеного між АКТ «УкрСибБанк» та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М., р.15.04 від 03.09.2004. У п. 5 Договору про розірвання Договору іпотеки від 03.09.2021 зазначено, що Іпотекодавець довів до відома Іпотекодержателя, а Іпотекодержатель взяв до уваги, що цей договір укладено за згоди дружини Іпотекодавця [PERSON] , згідно її заяви, посвідченої 02.09.2021 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Милиця М.ШЛ., р. 541. Судом досліджено вказану заяву [PERSON] про надання згоди від 02.09.2021. Зазначеною заявою [PERSON] надала згоду чоловіку [PERSON] на підписання та укладання договору про розірвання (припинення) договору іпотеки, предметом якого є належна на праві власності квартира [ADDRESS] , на умовах, що будуть визначені [PERSON] самостійно. У заяві також зазначено, що вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, як набута у період зареєстрованого шлюбу. 03.09.2021 року між АТ «УкрСибБанк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу №\~03/09/2021, за умовами якого Клієнт зобов`язується передати у власність Фактору, а Фактор прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. У п. 1.3 зазначено Договору вказано, що на день підписання цього Договору загальна заборгованість за Кредитним договором № 11/01/2004 (в обліковій системі банку) боржника [PERSON] становить: основна сума боргу 23\~231,21 доларів США, проценти 30\~756,39 доларів США. Згідно з п. 1.4. розмір оплати послуг Фактора становить 100,00 грн. Відповідно до Акту приймання-передачі прав вимоги від 03.09.2021 складеним ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» та АТ «УкрСибБанк», складеного на виконання Договору факторингу № 03/09/2021 від 03.09.2021 Клієнт передав Фактору права вимоги, а Фактор прийняв права вимоги в обсязі та на умовах, визначених Договором, а саме за договорами: кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004, договором поруки № б/н від 03.03.2004. Актом приймання-передачі документації від 03.09.2021, складеним між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» та АТ «УкрСибБанк», Клієнт передав, а Фактор прийняв наступну документацію: кредитний договір від 03.03.2004, укладений між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] з усіма додатками та додатковими угодами (оригінал), договір поруки від 03.03.2004, укладений між АКІБ «УкрСибБанк» ТА [PERSON] , та [PERSON] , з усіма додатками та додатковими угодами (оригінал), а також копії матеріалів кредитної справи, матеріали судового та виконавчого провадження (копії). Зазначена інформація міститься у Довідці АТ «УкрСибБанк» про рух грошових коштів по рахунку № [NUMBER] за період з 03.03.2004 по 04.12.2006. Відомості про оплати боргу та розмір заборгованості за кредитним договором №\~11/01/2004 від 03.03.2004 року станом на 03.09.2021 року містяться у виписці за кредитним договором за період з 01.01.2020 по 03.09.2021 року, що сформована АТ «УкрСибБанк». Судом також досліджено Договір №1 про новацію від 03.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» (актор) та [PERSON] (позичальник). За умовами Договору, оскільки між Позичальником та АТ «УкрСибБанк» було укладено Кредитний договір № 11/01/2004 від 03.03.2004 року, за яким прострочена заборгованість включаючи нараховані проценти, не є погашеною, відповідно до Договору факторингу № 03/09/2021 від 03.09.2021, укладеним між АТ «УкрСибБанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс», АТ «УкрСибБанк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» право грошової вимоги до Позичальника за Кредитним договором, сторони здійснили новацію за Кредитним договором у нове позикове зобов`язання на умовах та у формі, наведених у Додатку до цього Договору Договір позики № 03/09/21-1. У п. 1.2. Договору № 1 про новацію від 03.09.2021 року зазначено, що сума зобов`язань Позичальника перед Фінансовою компанією за Кредитним договором становить 54047,60 доларів США, з яких основна сума боргу - 23 291,21 доларів США та нараховані проценти - 30 756,39 доларів США. Згідно з п. 1.3. Договору № 1 про новацію від 03.09.2021 року з моменту укладення цього Договору зобов`язання Позичальника за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 року та відповідно Кредитний договір № 11//01/2004 від 03.03.2004 припиняються повністю, включаючи прострочену заборгованість, яка складається з основної суми боргу у розмірі 23\~291,21 доларів США за кредитом та нараховані проценти у розмірі 30\~756,39 доларів США. Будь-які додаткові зобов`язання, пов`язані з Кредитним договором (включаючи будь-які договори про забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором) припиняються з моменту укладення цього Договору. Згідно Додатку до Договору № 1 про новацію від 03.09.2021 Договору позики №\~03/09/21-1 від 03.09.2021, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» та [PERSON] , в результаті здійснення новації зобов`язань Позичальника за Кредитним договором № 11/01/2004 від 03.03.2004 між сторонами виникли зобов`язання щодо позики на умовах, викладених в цьому Договорі (далі Позика). У п. 1.2 Договору позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 року зазначено, що загальна сума Позики становить 1\~460\~620,18 грн., яка є безпроцентною. У п. 2.1. Сторони погодили, що Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцю Суму позики у повному розмірі шляхом сплати позикодавцю щомісячно грошових коштів у розмірі 1000,00 грн., починаючи з 01 січня 2070 року. Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. Договору позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021 року Позичальник має право повернути всю суму позики в повному обсязі Позикодавцю до закінчення строку дії цього Договору однією сумою або частинами, що здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Позикодавця. Також судом досліджено Договір про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор плюс» (Первісний кредитор) та [PERSON] Новий кредитор), від імені та в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє [PERSON] . Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021 року Первинний кредитор відступає шляхом відступлення Новому кредитору належні Первинному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первинного кредитора до позичальника, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, та договорами застави, з - урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Як зазначено у п. 4.1. вказаного Договору за відступлення прав вимоги за Основним договором Новий кредитор сплачує Первинному кредитору грошові кошти у сумі 40\~550, 00 грн. Згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021 договір позики № 03/09/21 від 03.09.2021, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» та [PERSON] є договором, права вимоги за яким відступаються. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора складає 1\~460\~620,18 грн. З квитанції № 1412880311 від 03.09.2021 АТ «Ощадбанк» вбачається, що [PERSON] через [PERSON] сплатила ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» грошові кошти у розмірі 40\~550,00 грн. згідно договору про відступлення прав вимоги № 03/09/21 від 03.09.2021. Актом приймання-передачі документів від 03.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» передало, а [PERSON] прийняла документи: Договір новації № 1 від 03.09.202, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» та [PERSON] (оригінал), Договір позики № 03/09/21-1 від 03.09.2021, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» і [PERSON] (оригінал). Актом приймання-передачі документів від 03.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Фактор плюс» передало, а [PERSON] прийняла: Кредитний договір №\~11/01/2004 від 03.03.2004, укладений між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] з усіма додатками та додатковими угодами, Договір поруки № б-н від 03.03.2004, укладений між АКІБ «УкрСибБанк» та [PERSON] , та [PERSON] , з усіма додатками та додатковими угодами, матеріали судового та виконавчого провадження (копії). Враховуючи викладене, під час судового розгляду встановлено, і не заперечується сторонами, повернення позики не відбувалось, а тому спільні зобов`язання подружжя з повернення позики складають 1\~460 620, 18 грн. Судом також досліджено заяву [PERSON] про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку від 08.12.2020. Згідно п. 3.1. даної заяви

Outcome: partial