Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, вказуючи на те, що на день смерті [PERSON] , з яким вона мали спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , перебувала в зареєстрованому шлюбі з 28.08.1976 року, який було розірвано 04.09.2018 року, після чого продовжувала спільно проживати з останнім однією сім`єю в [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу вони примирилися, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири. Розірвання шлюбу носило формальний характер. Для прийняття спадщини після померлого [PERSON] вона звернулася до державного нотаріуса Ічнянської державної нотаріальної контори, де отримала відмову, в якій їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним просить суд встановити факт, що [PERSON] , 1956 року народження та [PERSON] , 1953 року народження, який помер [INFO] , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період часу з 2018 року до [INFO]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] свою заяву підтримала повністю та просила суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2018 року до [INFO] . Представник заінтересованої особи Ічнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловіка та жінки починаючи з 1976 року та без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка - в період часу з 2018 року до [INFO] в [ADDRESS] . Від шлюбу, укладеного 28.08.1976 року, [PERSON] та [PERSON] мали спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який помер 2013 року . За період з 2018 року до [INFO] [PERSON] та [PERSON] проживали за однією адресою, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, мали спільні кошти та витрати. Вивчивши матеріали справи, заслухавши заявницю, свідків, проаналізувавши всі доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.08.1976 року, 28.08.1976 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (а.с. 9). Як видно з копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.09.2018 року серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 04 вересня 2018 року (а.с. 11). Згідно копії довідки від 28.02.2024 року № 07.1-15/255, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований (а.с. 10). Відповідно до копії Акту обстеження від 01.03.2024 року, складеного депутатом Ічнянської міської ради Прилуцького району Чернігівської області Колос В.Г. в присутності свідків - [PERSON] та [PERSON] , було проведено обстеження квартири в [ADDRESS] та встановлено, що вищевказане помешкання належить [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Станом на день обстеження в даній квартирі за вищевказаною адресою проживає [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживала з покійним [PERSON] разом за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом займалися благоустроєм квартири більше 5 років (а.с. 16). Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Як видно з копії договору про поділ квартири, що є спільною сумісною власністю від 13.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер Л.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 498 (а.с. 12), а також копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.03.2007 року № 13858671 (а.с. 13), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проведено поділ квартири за адресою: [ADDRESS] та визнано за кожним з них право на 1/3 частину спільної часткової власності на вищевказану квартиру. Згідно повідомлення державного нотаріуса Ічнянської державної нотаріальної контори Шарої В.В. від 20 лютого 2024 року № 170/02-14, [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало [PERSON] , так як шлюб між останньою та [PERSON] розірвано 04.09.2018 року та для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини рекомендовано звернутися до суду (а.с. 15). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності тощо. Відповідно до частини 1 статті 36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та ін. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Факт, який просить встановити заявниця, є юридичним, безпосередньо породжує юридичні наслідки та його встановлення необхідно останній для оформлення своїх спадкових прав, який іншим шляхом встановити неможливо. Враховуючи вищевикладене, показання опитаних у судовому засіданні свідків, прийнявши до уваги здобуті докази на підставі матеріалів справи, суд приходить до висновку про доведеність факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в період часу з 2018 року до [INFO], так як останні спільно проживали, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки.

Outcome: approved