Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 09 березня 2023 року [PERSON] (далі\~Позивач) в особі свого представника адвоката Хміль Вячеслава Миколайовича (далі Представник позивача) звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач 1), [PERSON] (далі Відповідач 2), третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі Третя особа) про відшкодування\~матеріальної шкоди,\~заподіяної у\~наслідок дорожньо-транспортної\~пригоди в\~розмірі 121\~816,\~80\~грн.\~(сто\~двадцять одна\~тисяча вісімсот\~шістнадцять гривень\~вісімдесят копійок). Позов обгрунтовується тим, що 29.08.2022 о 13:15 року сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Вишневе, вул. Київська, 1/5 за участю чотирьох транспортних засобів. Водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes-Benz ATEGO 1222L, реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу, не обрав дистанцію та безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] (власником якого є Позивач), який внаслідок зіткнення, зіткнувся з автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , який зіткнувся з автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Згідно Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022 року у справі № 369/8925/22, [PERSON] визнано винуватцем ДТП. Власником автомобіля Mercedes-Benz ATEGO 1222L, реєстраційний номер [NUMBER] , який на момент ДТП був під керуванням [PERSON] є [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, були проведені огляд та оцінка транспортного засобу Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] . Огляд автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , відбувся 01.11.2022 року о 11:00 годині за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева. 4Б. Про дату, час та місце проведення огляду Позивач повідомляв відповідачів шляхом направлення Листа-запрошення на огляд автомобіля від 25.10.2022, що підтверджується Накладними Укрпошти № 0420108837712 ( [PERSON] ) та № 0420108837720 ( [PERSON] ) та описами вкладень у цінний лист. За результатами огляду було сформовано Звіт №4461 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 29.08.2022 року (надалі - Звіт), відповідно до якого, вартість відновлюваного ремонту визначена за витратним підходом та складає 190 300,01 грн. (сто дев`яносто тисяч триста гривень одна копійка). За проведення оцінки транспортного засобу для визначення вартості матеріальних збитків Позивачем було сплачено 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень), що підтверджується Квитанцією №4461 від 21.12.2022 р., Договором №4461 від 27.10.2022 р. та Актом виконаних робіт від 21.12.2022 р. В подальшому, відновлювальний ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , було здійснено позивачем за власний кошти. Виконання відновлювального ремонту підтверджується Наряд-замовленням № 017/011. Згідно Рахунку на оплату №28 від 08.11.2022 року загальна вартість робіт (послуг) з відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Renault Kango, реєстраційний номер [NUMBER] , склала 170 310,00 грн. (сто сімдесят тисяч триста десять гривень). Дані кошти були оплачені Позивачем у повному обсязі, що підтверджується Актом надання послуг №29 від 16.11.2022 року. Цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП застраховано відповідно до Договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 6132415 від 16.05.2022 у ТДВ «СК Гардіан». 07.10.2022 року ТДВ «СК «Гардіан» було здійснено виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 53 493,20 грн. (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто три гривні двадцять копійок). Однак, виплачена ТДВ «СК «Гардіан» сума страхового відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 53 493,20 грн. (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто три гривні двадцять копійок) є недостатньою та не покриває фактично понесені Позивачем витрати на відновлювальний ремонт належного їй автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] . З метою досудового врегулювання спору, Позивачем було направлено Претензію від 11.01.2023 року на адресу відповідачів з проханням здійснити відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Однак, станом на день подання позовної заяви, вищезгадані Претензії залишилися без задоволення, а кошти відповідачами не були сплачені. З метою захисту своїх прав, позивач звертається до суду та просить суд: ?Стягнути солідарно з [PERSON] (Відповідач 1) та [PERSON] (Відповідач 2) на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 116 816,80 грн. (сто шістнадцять тисяч вісімсот шістнадцять гривень, 80 копійок). ?Стягнути з [PERSON] (Відповідач 1) та [PERSON] (Відповідач 2) на користь [PERSON] відшкодування коштів, сплачених за проведення оцінки транспортного засобу для визначення вартості матеріальних збитків у розмірі 5 000,00 грн. п`ять тисяч гривень, 00 копійок), солідарно. ?Судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору 1 218,18 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень, 18 копійок) та 10 500,00 грн. (десять тисяч п`ятсот гривень, 00 копійок) на професійну правничу допомогу стягнути з Відповідачів солідарно. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 17 березня 2023 року відкрито провадження в справі, призначено до підготовчого судового засідання на 26 квітня 2023 року на 10 год. /а.с. 105 том 1/. 25 квітня 2023 року представник відповідача 2 адвокат Крикунов Д.О. надіслав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки відповідач-2 на дату скоєння ДТП хоча і являється власником траснпортного засобу Mersedes-Benz ATEGO, номерний знак [NUMBER] , але не володів джерелом підвищеної небезпеки, а тому позовна вимога в частині солідарного стягнення не підлягає до задоволення. Також не визнає належним доказом, Звіт № 4461 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного траснпортного засобу, який було складено 21.12.2023 року, так як останні містить інформацію про оцінку прошкоджень, які були завдані не внаслідок ДТП, яке сталося 29.08.2022 року /а.с. 114-131 том 1/. За клопотанням представника відповідача 2 адвоката Крикунова Д.О. розгляд справи відкладено на 23 травня 2023 року на 11 год. /а.с. 133 том 1/. 11 травня 2023 року до суду від представника позивача надійшла Відповідь на відзив відповідача 2, в якій просять позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві /а.с. 144-162 том 1/. 29 травня 2023 року представник відповідача 2 адвокат Крикунов Д.О. надіслав до суду заперечення, в якому просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити /а.с. 170-201 том 1/. 15 червня 2023 року від представника позивача [PERSON] адвоката Сокур С.В. надішло клопотання про витребування доказів та виклик свідків /а.с. 202-213 том 1/. Оригінали витребуваних документів були надані представником відповідача [PERSON] адвокатом Крикуновим Д.О. для огляду в підготовчому судовому засіданні, яке мало місце 08.08.2023 року /а.с. 224-226 том 1). 31 серпня 2023 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді у нарядчій кімнаті по кримінальному провадженню /а.с. 230 том 1/. 28 вересня 2023 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Крикунова Д.О. надійшла заява про долучення доказів, зокрема, копії прибуткових касових ордерів № 17-20, 33-37 та оригінали доказів надіслання прибуткових ордерів сторонам /а.с. 235-245 том 1/. Також підготовчий розгляд справи відкладався з різних причин /том 1 а.с. 165 (23.05.2023), 215-217 (15.06.2023), 224-226 (08.08.2023). 28 вересня 2023 року до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Хміль В.М. надійшло клопотання про призначення експертизи та витребування доказів у [PERSON] для їх подального експертного дослідження /том 1-10 том 2/ 28\~вересня 2023\~року розгляд\~справи не\~відбувся,\~у зв`язку\~із зайнятістю\~судді у\~кримінальній справі\~/а.с.\~15\~том 2/. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду /а.с. 22-23 том 2/. 05 грудня 2023 року розгляд справи не відбувся, в зв`язку з перебуванням судді на лікарнняому /а.с. 34 том 2/. 31 січня 2024 року розгляд справи не відбувся, в зв`язку з перебуванням судді в нарядчій кімнаті по кримінальній справі /а.с. 38 том 2/. 19 лютого 2024 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача /а.с. 42-43 том 2/. 06 березня 2024 року до суду від представника позивача [PERSON] адвоката Хміль В.М. надійшло клопотання про визнання неналежними, недопустимими та недостовірними доказами, та не брати їх до уваги при вирішенні справи, надані суду Відповідачем 2, зокрема: Договір оренди транспортного засобу від 01 червня 2022 року, нібито укладеного між ФОП [PERSON] та ТОВ «ГОЛД МЕРКУРІЙ» (код ЄДРПОУ 43471213); акт прийому-передачі до Договору оренди транспортного засобу від 01 червня 2022 року; прибуткові касові ордери: № 17 від 01.07.2022 року на суму 10000 грн.; № 18 від 02.07.2022 року на суму 10000 грн.; № 19 від 03.07.2022 року на суму 10000 грн.; № 20 від 04.07.2022 року на суму 10000 грн.; № 33 від 09.08.2022 року на суму 10000 грн.; № 34 від 10.08.2022 року на суму 10000 грн.; № 35 від 11.08.2022 року на суму 10000 грн.; № 36 від 12.08.2022 року на суму 10000 грн.; № 37 від 13.08.2022 року на суму 5300 грн. /а.с. 48-64 том 2/. 20 березня 2024 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката Крикунова Д.О. /а.с. 66-68 том 2/. 22 квітня 2024 року судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача адвоката Хміль В.М. на 14 травня 2024 року /а.с. 93-96 том 2/. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Хміль В.М. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та Відповіді на відзив. Повідомив суд, що авто відремонтоване, рахунки позивачу виставлені, однак не оплачені, у планах - в подальшому оплатити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Крикунов Д.О. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, з підстав, викладених у Відзиві та Запереченні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений вчасно. Крім того, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] заяв, клопотань та відзив не надіслав. Представник третьої особи ТОВ "СК "ГАРДІАН" в судове\~засідання не\~з`явилися,\~про розгляд\~справи судом\~повідомлені вчано,\~заяв та\~клопотань не\~надіслали. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що водій [PERSON] , керуючи автомобілем Mercedes-Benz ATEGO 1222L, реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу, не обрав дистанцію та безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] (власником якого є [PERSON] ), який внаслідок зіткнення, зіткнувся з автомобілем Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER] , який зіткнувся з автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Згідно Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2022 року в справі № 369/8925/22, [PERSON] визнано винуватцем ДТП /а.с. 12 том 1/. Власником автомобіля Mercedes-Benz ATEGO 1222L, реєстраційний номер [NUMBER] , який на момент ДТП був під керуванням [PERSON] є [PERSON] . Згідно Полісу № АР/6132415 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних траснпортних засобів від 16.05.2022 року було застраховано траснпортний засіб Mercedes-Benz ATEGO 1222L, реєстраційний номер [NUMBER] , який на момент ДТП був під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] ; строк дії договору з 16.05.2022 року по 15.05.2023 року /а.с. 11 том 1/. Про настання страхового випадку було повідомлено ТДВ «СК «Гардіан». 07.10.2022 року ТДВ «СК «Гардіан» було здійснено виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 53 493,20 грн. (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто три гривні двадцять копійок), що підтверджується квитанцією (платіж № 64240404154CR) /а.с. 13 том 1/. Огляд автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , відбувся 01.11.2022 року о 11:00 годині за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева. 4Б. Про дату, час та місце проведення огляду Позивач повідомляв відповідачів шляхом направлення Листа-запрошення на огляд автомобіля від 25.10.2022, що підтверджується Накладними Укрпошти № 0420108837712 ( [PERSON] ) та № 0420108837720 ( [PERSON] ) та описами вкладень у цінний лист /а.с. 14-16 том 1/. За результатами огляду було сформовано Звіт №4461 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 29.08.2022 року, відповідно до якого, вартість відновлюваного ремонту визначена за витратним підходом та складає 190 300,01 грн. (сто дев`яносто тисяч триста гривень одна копійка) /а.с. 17-64 том 1/. За проведення оцінки транспортного засобу для визначення вартості матеріальних збитків Позивачем було сплачено 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень), що підтверджується Квитанцією №4461 від 21.12.2022 р., Договором №4461 від 27.10.2022 р. та Актом виконаних робіт від 21.12.2022 р. /а.с. 69-74 том 1/. Відновлювальний ремонт пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер [NUMBER] , було здійснено [PERSON] за власний кошти. Під розгляду справи судом було досліджено, надані до суду позивачем, Наряд-замовленням щодо відновлювального ремонту № 017/011; Рахунку на оплату №28 від 08.11.2022 року, згідно якого загальна вартість робіт (послуг) з відновлення пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Renault Kango, реєстраційний номер [NUMBER] , склала 170 310,00 грн. (сто сімдесят тисяч триста десять гривень). Дані кошти\~були оплачені\~Позивачем у\~повному обсязі,\~що підтверджується\~Актом надання\~послуг №29\~від 16.11.2022\~року /а.с. 70-74 том 1/. При цьому жодного доказу щодо фактичної оплати позивачем відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля до суду не надано. Крім того, представником позивача в судовому засіданні було повідомлено про те, що авто відремонтоване, рахунки позивачу виставлені, однак не оплачені, у планах - в подальшому оплатити. Однак, ні до позовної заяви, ні під час розгляду справи стороною позивача не було надано доказів на підтвердження обставин щодо проведення нею ремонту (в т.ч. і часткового) пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, зокрема, - здійснення фактичної оплати вартості робіт, придбання запчастин, матеріалів тощо. Суд приходить до висновку, що наданий позивачем в якості підтвердження оплати коштів за відновлення пошкодженого автомобіля позивача, зокрема, Акт надання послуг № 29 від 16.11.2022 року, не є належним, достовірним та достатнім доказом у розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України. Відповідно, відсутні підстави для стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування коштів, сплачених за проведення оцінки транспортного засобу для визначення вартості матеріальних збитків у розмірі 5000 грн., про що просить позивач у позові. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. На підставі частини першої\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 11\~ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як визначено\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК). За нормами\~статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019 справа №676/518/17). Відповідно до положень\~статті 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.\~Частина друга статті 1166\~ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та іншихосіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч.1, 2\~ст. 1187 ЦК). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Як передбачено ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини третьої статті 988\~ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного Кодексу України). Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. Слід зазначити, що\~Закон України\~№ 1961-IV\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (п.п. 1.4, 1.7 ст. 1). За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 ЗУ). Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п. 1.3 ч. 1 ЗУ). дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (п. 1.12 ч. 1 ЗУ). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування п.п. 9.1, 9.4 ст. 9 ЗУ). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Статтями 28, 29\~цього\~Закону\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 (провадження № 14-176цс18). Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як передбачено\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспортного засобу, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, про що вказує Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі № 911/286/20. У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 754/5129/15-ц, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхової платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності»). Позивач до суду подав клопотанння про проведення судової технічної експертизи, однак під час судового засідання останній відмовився від заявленого клопотання /а.с. 19-21 том 2/. Суд із занесенням даних до журналу судового засідання, радячись на місці, постановив - залишити клопотання позивача без розгляду. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 07.10.2022 року ТДВ «СК «Гардіан» було здійснено виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 53 493,20 грн. (п`ятдесят три тисячі чотириста дев`яносто три гривні двадцять копійок), що підтверджується квитанцією (платіж № 64240404154CR) /а.с. 13 том 1/. Слід зазначити, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних доказів, які надані учасниками справи, враховуючи норми ч. 1\~ст. 13 ЦПК України. При цьому, судом враховані висновки, які викладені у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17, де зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Висновки за результатами розгляду За правилами\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналіз норм статей\~12,\~13,\~89 ЦПК України\~дає підстави вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволені позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 121\~816, 80 грн. (сто двадцять одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень вісімдесят копійок) слід відмовити в повному обсязі. Так, як Акт надання послуг №29 від 16.11.2022 року, не є належним, достовірним та достатнім доказом у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України; наявна у ньому інформація не доводить, що вона має відношення до пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП, яке сталося 29.08.2022 року, належного [PERSON] ; з нього не можливо встановити межі відповідальності страховика та винної особи. Крім того, розмір збитків має бути підтверджений або висновком експерта, або ж актом виконаних робіт, що підтверджує факт вже проведеного ремонту, тобто реальні збитки, з квитанцією про його фактичну оплату, а також докази щодо придбання запчастин, матеріалів тощо. Вирішення питання про судові витрати Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача. Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, то судові витрати в розмірі 10 500 грн., як зазначено позивачем, витрат, понесених нею на правничу допомогу адвоката по даній цивільній справі, відповідно до п. 2 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, - покладаються на позивача. Також, відповідно до вказаної норми процесуального законодавства і судові витрати\~сплачений судовий збір при подачі позову у розмірі 1 218,18 грн. слід віднести за рахунок позивача, оскільки у задоволенні її позову відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed