Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок ( літ. А) загальною площею 41,8 кв. м., житловою площею 17,8 кв.м., з верандою (літ. а), сараєм (літ. Б), погрібом (літ. Б1), навісом (літ. б), гаражем (літ. В), убиральнею (літ. Г), воротами з хвірткою (№ 1, 2), вимощенням (І), розташовані на земельній ділянці площею 838 кв.м. в [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в [ADDRESS] , який належав його матері [PERSON] . [INFO] його мати померла. Після її смерті, він як спадкоємиць за законом першої черги прийняв її спадщину, так як на день її смерті проживав разом з нею. Звернувшись до нотаріуса з питань оформлення спадщини, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок на ім`я спадкодавця. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину його матері, в тому числі і які мають право на обов`язкову частку у спадщин, немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду з клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] на підставі договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 10.02.1950 року, посвідченого 16.02.1950 року Балтською держнотконторою, р-р №797 та акту вводу в експлуатацію, затвердженогорішенням виконавчого комітету Балтської міської ради від 15.12.1952 року № 247 належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , виготовлений 15.01.2024 року ККП «Балтське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок (літ. А) був збудований у 1952 році, веранда (літ. а), сарай (літ. Б), погріб (літ. Б1), навіс (літ. б), гараж (літ. В) були збудовані у 1970 році, убиральня (літ. Г) - збудована у 1980 році, ворота (№1), хвіртка (№2) рік будівництва не вказаний. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2017 року, [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається із довідки Балтської міської ради Одеської області № 1779 від 28.12.2023 року [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , з яким разом вели спільне господарство. Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.05.1957 року райбюро ЗАГС м. Балти Одеської області. Згідно довідки приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. № 36/01-16 від 02.02.2023 року, [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проте [PERSON] в строк встановлений законом не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та не подав правові документи на належне спадкодавцю майно, тому згідно п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року №1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво», до серпня 1992 року оформлення права власності на будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто, до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть, якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Враховуючи всі обставини та надані позивачем по справі письмові докази, суд вважає, що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , був побудований спадкодавцем та введений в експлуатацію [PERSON] згідно порядку та діючих норм закону, які діяли на той час. [PERSON] побудувала вищевказаний житловий будинок на підставі договору на право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 10.02.1950 року та є об`єктом завершеного будівництва. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України. Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи, що у судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , який в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок шляхом звернення до нотаріальної контори, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved