Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

У лютому 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивача 67450,00 грн. заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.08.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №39478-08/2023, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 15000 грн. (споживчий кредит) строком до 24.08.2024. Договір було укладено сторонами у вигляді електронного правочину у порядку ст.ст. 10-12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб сайту позивача, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором (прийнявши вхідний дзвінок від товариства, підтвердивши відповідну дію, текс якого наведений у реквізитах договору. Пунктом 7.6 Договору встановлено, що підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язовується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб сайті Товариства. Таким чином, договір став укладеним після введення відповідачем у відповідне поле на сайті позивача всіх особистих даних (у тому числі паспортних даних) та введення отриманого відповідачем на його телефон одноразового ідентифікатора у якості акценту електронного договору, після відповідач отримав грошові кошти на свій банківський рахунок за реквізитами введеної ним банківської картки. У день укладення договору грошові кошти в сумі 15000 грн. були успішно зараховані на банківський рахунок відповідача, доказом чого є довідка платіжної системи успішний переказ коштів, через яку позивачем здійснювалось зарахування. Пунктом 1.4.1 Договору встановлено, що процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього договору становить 360 календарних днів. Процентна ставка є фіксованою. Згідно розрахунку, загальна заборгованість відповідача станом на день формування позову становить 67450 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн.; заборгованості за процентами 46 267,50 грн., тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.08.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №39478-08/2023, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 15000 грн. (споживчий кредит) строком до 24.08.2024. Договір було укладено сторонами у вигляді електронного правочину у порядку ст.ст. 10-12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб сайту позивача, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором (прийнявши вхідний дзвінок від товариства, підтвердивши відповідну дію, текс якого наведений у реквізитах договору. Детальний порядок укладення договору на виконання вимог Національного банку України міститься в самому договорі (розділ 2 Договору). Пунктом 7.6 Договору встановлено, що підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язовується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб сайті Товариства. Таким чином, договір став укладеним після введення відповідачем у відповідне поле на сайті позивача всіх особистих даних (у тому числі паспортних даних) та введення отриманого відповідачем на його телефон одноразового ідентифікатора у якості акценту електронного договору, після відповідач отримав грошові кошти на свій банківський рахунок за реквізитами введеної ним банківської картки. У день укладення договору грошові кошти в сумі 15000 грн. були успішно зараховані на банківський рахунок відповідача, доказом чого є довідка платіжної системи успішний переказ коштів, через яку позивачем здійснювалось зарахування. Пунктом 1.4.1 Договору встановлено, що процента ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього договору становить 360 календарних днів. Процентна ставка є фіксованою. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору (п. 1.5 договору). Згідно з розрахунком заборгованості позивача, загальна заборгованість відповідача станом на день формування позову становить 67450 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн.; заборгованості за процентами 46 267,50 грн. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання по договору виконало, надавши 31.08.2023 року відповідачу кредит шляхом перерахунку коштів на вказану клієнтом платіжну картку в розмірі 15000 гривень (а.с. 15). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, за нормою ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У частині 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, зазначено, що припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. З огляду на викладене, за умовами укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] кредитного договору №39478-08/2023 від 31.08.2023, сторони у пункті 1.2 Договору визначили строк позики тривалістю 360 днів з датою погашення кредиту 24.08.2024, також сторони відповідно до договору погодили процентну ставку яка становить 2,50% в день в межах строку кредитування. Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення з [PERSON] кредитного договору №39478-08/2023\~від 31.08.2023та отримання позичальником кредитних коштів в загальній сумі 15000 грн. У зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №39478-08/2023\~від 31.08.2023права позивача порушені і підлягають захисту. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості, які не були оспорені відповідачем, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором №39478-08/2023 від 31.08.2023 становить 67450 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн.; заборгованості за процентами 46 267,50 грн. Враховуючи викладене вище і те, що станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена, загальна сума боргу в розмірі 67450 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн., сплата якого підтверджена платіжною інструкцією від 19.02.2024.

Outcome: approved