Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання\~шлюбу,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що подружнє життя між сторонами припинено, а тому вони проживають окремо. Причиною припинення шлюбу є постійне сімейне насилля, яке вчиняє та продовжує вчиняти відповідач, що негативно впливає на позивача та на неповнолітніх дітей. Позивач вважає, що шлюб припинений остаточно через різні сімейні цінності. Почуття між сторонами відсутні. Підстав для примирення подружжя, на думку позивача, не має, оскільки відповідачу неодноразово надавались можливості виправлення своєї негативної поведінки в сім`ї, однак відповідач не бажає поводитись в сім`ї належним чином. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дітей, оскільки постійні приниження у формі нецензурних слів, негативно впливає на позивача та неповнолітніх дітей. Враховуючи наведене, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 03.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 416. Крім цього, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.03.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 03.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 03.09.2011 року, актовий запис № 416. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаєморозуміння та спільні інтереси, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 03.09.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 416. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останньою судові витрати в сумі 1211,20 грн. по сплаті судового збору. В той же час, вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально. Таким чином, з відповідача в користь позивача належить стягнути лише 1211,20 грн. судових витрат.

Outcome: partial