Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: Керецьківська сільська рада, [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що [PERSON] здійснює постійний сторонній догляд за [PERSON] , [INFO] , який потребує постійного стороннього догляду. Суд своєю ухвалою від 05.04.2024 року прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та заінтересованій особі копія заяви з доданими документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2024 року. Розгляд справи призначений на 08:30 годину 23.05.2024 року. Заявник подав до суду заяву (вх.№3527) про розгляд справи у його відсутності. Заявлені вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення підтримує, просить заяву задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи Керецьківської сільської ради належним чином повідомлений про підготовче засідання. Поштове відправлення повернуто до суду з розпискою про отримання ухвали про відкриття провадження (а.с.32). Ухвала суду від 08.05.2024 року направлена Керецьківській сільській раді на електронну адресу [INFO] (довідка про доставку електронного листа, а.с.44). Заперечень на заяву, що спростовують заявлені вимоги до суду не надано. Заінтересована особа [PERSON] подав до суду заяву (вх.№3526) про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги визнає, просить суд заяву задовольнити. Заперечень шодо заяви не подано. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд справи без участі сторін за наявними доказами і матеріалами та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - заявник, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України). Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно висновку № 47/47 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого медичним закладом КНП "Свалявська міська лікарня" Свалявської міської ради Закарпатської області від 07.11.2023 року, виписки з протоколу ЛКК № 130/1311, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Керецьківської сільської ради» Хустського району Закарпатської області від 12.03.2024 року, копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 26.12.2022 року - [PERSON] , [INFO] є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та постійного стороннього догляду. Відповідно до ст. 46 Конституції України - громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають). Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» - чинниками, що можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Громадяни похилого віку, особи з інвалідністю, діти з інвалідністю, хворі, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (догляду), можуть обрати собі фізичну особу яка буде надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Згідно виписки з протокола ЛКК № 47/47, виданої КНП "ЦПМСД Керецьківської сільської ради Закарпатської області від 12.03.2024 року - [PERSON] , [INFO] (заявник) практично здоровий, за станом здоров`я може надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі хворій особі з інвалідністю ІІ групи. [PERSON] проживає за разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (копія витягу №49 від 20.03.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, наданого виконавчим комітетом Керецьківської сільської ради Хустського району Закарпатської області). Суд встановив, що [PERSON] , [INFO] за станом здоров`я є хворою особою з наявними порушеннями функцій організму, через які не може самостійно самообслуговуватися, є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного стороннього догляду (постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» - медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності; ч.3 ст.8 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» - рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. На підставі наявних матеріалів справи та доданих доказів суд встановив, що [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] . Відповідно до довідки від 20.03.2024 року за №38, виданої начальником відділу СЗН Керецьківської сільської ради - [PERSON] , в тім, що за зверненням від 19.03.2024 року компенсаційну виплату фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі не призначено по причині перевищення середньомісячного сукупного доходу рівня прожиткового мінімуму для сім`ї. Заявник проживає разом з [PERSON] , який за станом свого здоров`я, як особа з наявними порушеннями функцій організму (інвалід ІІ групи) потребує постійного стороннього догляду, здійснює за ним догляд, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою, яка цього потребує. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Оцінивши достатність наданих доказів, обставини справи, на які заявник послався як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт, які підтверджено належними та допустимими доказами та мету встановлення факту, що іншого порядку встановити такий факт у заявника немає, суд доходить висновку, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення: впливає на його права й обов`язки та інтереси особи, яка потребує постійного стороннього догляду. Суд не вирішує питання про судові витрати (у відповідності ч.7 ст. 297 ЦПК України). Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved