Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини. Позовна заява вмотивована тим, що посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.03.2015 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.03.2015 року до повноліття. Зазначає, що вказаного розміру аліментів, які вона отримує від відповідача, не вистачає для повноцінно утримання сина. У свою чергу відповідач має добрий стан здоров`я, він працездатний, на утриманні інших осіб не має. Тому позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.03.2015 року (справа 528/151/15-ц) на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 37 (а.с. 10-11). Відповідно до виконавчого листа № 528/151/15-ц від 18.03.2015 року, за рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.03.2015 року до повноліття (а.с. 12). З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4325, виданого 04.04.2024 року виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Згідно з довідкою про доходи № 07-13/50 від 03.04.2024 року, дохід [PERSON] , [INFO] , за І квартал 2024 року становить 17331,00 грн (а.с.13). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувач аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Необхідність збільшення розміру стягуваних аліментів позивач мотивує тим, що визначений до сплати попереднім рішенням суду розмір аліментів є недостатнім на сьогодні для покриття витрат, пов`язаних з фізичним, духовним та моральним розвитком сина, а тому вважає, що відповідач, будучи особою працездатного віку, повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення повноліття дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на те, що законодавець покладає обов`язок утримання дитини до досягнення нею повноліття на батьків пропорційно, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання даної заяви й до досягнення повноліття дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved