Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

Зміст вимог заяви 13.12.2023 засобами поштового зв`язку на адресу суду представником [PERSON] - адвокатом Шестаковим Віталієм Юрійовичем надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою представник просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн. Заява мотивована тим, що під час винесення рішення не вирішено питання про судові витрати, які позивач поніс при розгляді справи і які складаються з витрат за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 9600,00 грн. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року вказану заяву призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено десятиденний строк відповідачу для подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення. Однак заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення від відповідача до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 11 грудня 2023 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 30336, вчинений 21.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в загальному розмірі 18356,32 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] відшкодування витрат зі сплати судового збору у сумі 1073,60 грн. Клопотання представника [PERSON] - адвоката Шестакова Віталія Юрійовича (вх. № 46437 від 18.10.2023) разом з доданими до нього доказами (копіями квитанцій про сплату за правничу (правову) допомогу згідно з договором № 10/06-23 від 10.06.2023: № 2Н81 - 9ВКС-ХТ42-2РМ9 від 20.06.2023 на суму 3600,00 грн; № ЕР11-НН83-84Е7-Х54Т від 15.10.2023 на суму 6000,00 грн, копією акта від 16.10.2023 до договору № 10/06-23 від 10.06.2023) повернуто без розгляду. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої (правової) допомоги № 10/06-23 від 10.06.2023, укладений між [PERSON] та адвокатом Шестаковим Віталієм Юрійовичем, відповідно до умов якого клієнт приймає та оплачує, а адвокат надає правову (правничу) допомогу, представництво клієнта, що охоплює спектр послуг в межах виконавчого провадження № АСВП [NUMBER] (стягувач - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»), відкритого на підставі виконавчого документу виконавчого напису № 30336, вчиненого 21.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною (п.1.1). Вартість послуг, зазначених у пункті 1.1 договору, становить 9600,00 гривень, які повинні бути сплачені клієнтом на рахунок адвоката, зазначений в розділі 6 Договору з поміткою «за надання правничої (правової) допомоги за договором № 10/06-23 від 10.06.2023» (п. 2.1 договору). Повноваження адвоката в цій справі підтверджуються також ордером серії АА № 1317530 від 21.06.2023 та копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії № 1358 від 22.06.1999. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія акта від 16.10.2023 до договору № 10/06-23 від 10.06.2023, згідно з яким адвокат надав клієнту в рамках виконавчого провадження № АСВП [NUMBER] (стягувач - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»), відкритого на підставі виконавчого документу виконавчого напису № 30336, вчиненого 21.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною таку правничу допомогу: 1. Юридичний аналіз справи, сталої судової практики, збір доказів (2 години, 2000,00 грн); 2. Складання, оформлення та подачу від імені та в інтересах клієнта адвокатського запиту приватному виконавцю (1000,00 грн). 3. Складання, оформлення та подачу від імені та в інтересах клієнта позовної заяви з додатками до Деснянського районного суду міста Києва про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (4 години, 4000,00 грн); 4. Судовий супровід справи і супровід справи у виконавчому провадженні (складання і подання клопотань, представництво в суді, забезпечення документообігу. тощо (2,6 години, 2600,00 грн). На підтвердження сплати витрат за правничу (правову) допомогу згідно з договором № 10/06-23 від 10.06.2023 стороною позивача надано квитанції № 2Н81 - 9ВКС-ХТ42-2РМ9 від 20.06.2023 на суму 3600,00 грн та № ЕР11-НН83-84Е7-Х54Т від 15.10.2023 на суму 6000,00 грн. Норми права та мотиви суду Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що з запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У п. 1.4 акту від 16.10.2023 зазначено, що адвокатом Шестаковим Віталієм Юрійовичем надано правничу допомогу, а саме судовий супровід справи і супровід справи у виконавчому провадженні (складання і подання клопотань, представництво в суді, забезпечення документообігу, тощо (2,6 години, 2600,00 грн). Однак з матеріалів справи вбачається, що адвокатом Шестаковим Віталієм Юрійовичем у даній справі подано позовну заяву та клопотання про долучення доказів, яке залишене судом без розгляду. Які саме дії представника позивача охоплюються п. 1.4 акту від 16.10.2023 тривалістю 2,6 години стороною позивача не обґрунтовано. Таким чином, суд вважає заявлені витрати на правничу допомогу в сумі 2600,00 грн недоведеними. З огляду на предмет спору, враховуючи, що надання професійної правничої допомоги адвокатом Шестаковим Віталієм Юрійовичем на суму 7000,00 грн підтверджується матеріалами справи, а витрати на професійну правничу допомогу в цій частині відповідають критеріям реальності, розумності та справедливості, є обґрунтованими і пропорційними до предмета спору, заява представника [PERSON] - адвоката Шестакова Віталія Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 754/8469/23 підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial