Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння ДТП, в якій просить стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 170090,73 грн., моральну шкоду у розмірі 35500,00 грн., судові витрати у розмірі 17477,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.09.2023приблизно о 15-25 год. на [ADDRESS] , належний позивачу автомобіль Opel Zafira, р.н. [NUMBER] отримав значні механічні ушкодження в результаті зіткнення на перехресті з автомобілем Chrysler 200, р.н. [NUMBER] керованого водієм [PERSON] . Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП від 28.09.2023, в діях водія [PERSON] , яка виконувала лівий поворот та не дала дороги зустрічному транспортному засобу, що рухався по перехрестю прямо, вбачається невиконання вимог п. 2.3 (б), 10.1, 16.13 ПДР. Згідно постанови від 03.11.2023, водія [PERSON] визнано винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chrysler 200, р.н. [NUMBER] не застрахована. [PERSON] керувала даним автомобілем на підставі водійського посвідчення категорії В. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] не була застрахована, позивач керував належним йому автомобілем на підставі водійського посвідчення категорії В та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 30.04.2021. Для встановлення вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] випуску 09.04.2014, відповідною заявою №145 від 02.10.2023, був запрошений судовий експерт-автотоварознавець [PERSON] , який склав висновок автотоварознавчого дослідження №162/23 від 20.12.2023 згідно якого, вартість матеріальної шкоди складала 265\~157,24 грн (ринкова вартість). Вартість відновлювального ремонту складає 334\~472,53 грн (тобто вартість відновлювального ремонту не є меншою за його ринкову вартість). В зв`язку з зазначеним, для встановлення залишкової вартості фізично знищеного автомобіля, позивач звернувся до судового експерта [PERSON] відповідно до висновку автотоварознавеця ФОП [PERSON] №221/23 від 29.12.2023 ринкова вартість автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] в аварійному стані складає 95066,51 грн. таким чином, вартість матеріальної шкоди заподіяної позивачу у наслідок ДТП становить: 265\~157,24 грн. 95\~066,51 грн. =170\~090,73 грн, що підлягає відшкодуванню її заподіювачем. Щодо обґрунтування моральної шкоди посилається на те, що фізичне знищення автомобіля вплинуло на життя позивача. Збір доказів по справі потребувало значного часу та коштів, які довелося займати у друзів. Саме через ДТП позивач переніс стрес, отримав забої, така пригода в його житті перша. Моральні страждання після події ДТП тривають довгий період. Заподіяну йому моральну шкоду позивач оцінив в 35\~500,00 грн, яку просить суд стягнути з відповідача. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок завданої матеріальної шкоди 170\~090,73 грн, в рахунок завданої немайнової шкоди 35500,00 грн, поклавши на відповідача відшкодування позивачу понесених ним судових витрат. Ухвалою суду від 15.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за зареєстрованим місцем проживання, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст.7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28.09.2023 року мала місце дорожньо-транспортна пригода у м. Кривому Розі по вул. Володимира Великого, 24Д за участю автомобіля Chrysler 200, р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки Opel Zafira, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 30.04.2021 власником автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.5). Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2023 у справі №214/7728/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП (а.с.6-7). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chrysler 200, р.н. [NUMBER] [PERSON] та власника автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] [PERSON] не була застрахована. З висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 162/23 від 20.12.2023 вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] , складає 265157,24 грн. (а.с.12-22). Витрати за дослідження становлять 4000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 03.10.2023, рахунком фактурою №174 від 05.10.2023 ФОП [PERSON] (а.с.15). З висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 198 від 27.12.2023 вбачається, що ринкова вартість автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] , у аварійному стані на момент ДТП складає 95066,51 грн. (а.с.44-50). Витрати за дослідження становлять 3500,00 грн, що підтверджується квитанцією від 27.12.2023, рахунком фактурою №236 від 22.12.2023 (а.с.43). Різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди становить 170\~090,73 грн (265\~157,24 грн 95066,51 грн). Виходячи зі змісту п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом МУЮ та ФДМ України 24.11.2003 року за № 142/5/2092, за умови, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість ТЗ, вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ до ДТП. Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону № 1961-IV - «Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди». Відповідно до п. 2,\~ст. 30 Закону № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 15 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року № 4 зазначив наступне: «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано\~статтею 30Закону № 1961-IV, який згідно зі\~статтею 8ЦК(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Таким чином, постраждала сторона має самостійно визначитись щодо своєї згоди про визнання транспортного засобу фізично знищеним та зі способом щодо відшкодування. Згідно з роз`ясненнями пункту 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6\~при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду i якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так i при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. У разі, коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості, перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Як встановлено судом, власник транспортного засобу автомобіля Opel Zafira, р.н. [NUMBER] , позивач у справі, не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, і останній просить здійснити йому відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Будь-яких доказів на спростування розміру шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, стороною відповідача не надавалось. Відповідно до вимог п. 3,4 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №6\~від 27.03.1992\~року «Про\~практику розгляду\~судами цивільних\~справ за\~позовами про\~відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Встановивши, що в результаті ДТП з вини відповідача була заподіяна майнова шкода позивачу, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим на користь позивача з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди слід стягнути: різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП\~у розмірі 170\~090,73 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 35000,00 грн. суд приходить до таких висновків. За змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року\~№4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п.3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови, доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під моральною шкодою, передбаченою ст. 23 ЦК України, позивач вказує втрати немайнового характеру внаслідок душевних, психічних, моральних та фізичних страждань, заподіяних незаконними діями водія Chrysler 200, р.н. [NUMBER] [PERSON] , а саме у зв`язку із фізичними болями та стражданнями, які позивач зазнав в результаті ДТП, що підтверджується результатом медичного обстеження від 29.09.2023, висновком судово-медичного експерта [PERSON] №1574 від 29.09.2023 (легкі тілесні ушкодження), магнітно-резонансною томографією, медичною довідкою з КФ КП «ДОКОЛ» від 02.10.2023. Вказане позивач оцінює в 14200,00 грн. Душевні страждання, які зазнав позивач у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, останній оцінив в у 7100,00 грн, що еквівалентна розміру мінімальної заробітної плати за місяць. Крім того, у зв`язку з фізичним знищенням майна, а саме автомобіля, моральну компенсацію позивач оцінив еквівалентно розміру мінімальної заробітної плати за два місяця, а саме в розмірі 14200,00 грн. Щодо тверджень позивача стосовно того, що після ДТП він пройшов дослідження МРТ головного мозку, суд ставиться критично. Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що обстеження, яке було проведено позивачем має відношення до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 28.09.2023. Судом не приймається до уваги вищевказане, оскільки для проведення такого в матеріалах справи відсутнє призначення лікаря. В судовому засіданні доведено, що з вини відповідача заподіяна шкода майну позивача. Внаслідок дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, які полягають у душевних переживаннях. Зазначені події внесли незручності та потребували додаткових зусиль для організації життя позивача та його сім`ї, оскільки звичайний ритм життя був порушений. Враховуючи вищенаведене, виходячи з засад розумності та справедливості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача має становити 5000,00 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати за висновок експерта №162/23 транпортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку у розмірі 4000,00 грн та понесені витрати за висновок експерта №221/23 транпортно-товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості у розмірі 3500,00 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На замовлення позивача було проведено автотоварознавче дослідження та складено висновок №162/23 від 20.12.2023 та висновок №221/23 від 29.12.2023 (а.с.17-22, 44-50). За проведення оцінки з визначення вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та складання висновків експертного транспортно-товарознавчого дослідження, позивачем було сплачено ФОП [PERSON] 4000,00 грн та 3500,00 грн. Однак, вищевикладене не входить до переліку витрат, що визначені ч. 1 ст. 133 ЦПК України. У зв`язку з чим таке стягнення з відповідача на користь позивача не підлягає. Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За умовами частин 1,2 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:\~\~уразі задоволення позову - на відповідача;\~\~уразі відмовив позові-на позивача;\~\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із статтею 137 ЦПК України 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження судових витрат представником позивача надано договір про надання юридичної допомоги від 09.01.2024, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 09.01.2024, акт виконаних робіт від 11.01.2024. Витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача складають 7000,00 грн., а саме: ознайомлення з матеріалами справи 1 год., консультації відносно цивільного позову 1 год., складання позовної заяви 4,9 год, розпечатка позову та ксерокопіювання аркушів документів (додатку до позову) 0,1 год., участь представника в підготовчому судовому засіданні 0,5 год., участь представника при розгляді справи по суті 0,5 год. Однак, суд зауважує, що представник позивача участі у судовому засіданні не приймав. Суд, враховуючи співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про часткове стягнення понесених позивачем витрат на правову допомогу, а саме про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача суми в розмірі 5225,00 грн. Що стосується вимоги представника позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на на поштові послуги у розмірі 353,00 грн, суд зазначає наступне Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження, позивачем надано квитанції про оплату послуг «Укрпошти» та «Нова пошта» на загальну суму, 353,00 грн. Однак, вищевикладене не входить до переліку витрат, що визначені ч. 1 ст. 133 ЦПК України. У зв`язку з чим таке стягнення з відповідача на користь позивача не підлягає. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи норми\~ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь позивача у сумі 2422,40 грн.

Outcome: partial