Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

02.10.2023 року представник [PERSON] , [PERSON] , - адвокат Руденко Ю.В. звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою, в подальшому уточнивши її зміст, в якій просить суд усунути перешкоди щодо участі у вихованні та спілкуванні позивачів діда [PERSON] , [INFO] , баби [PERSON] , [INFO] , з їх онукою [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку участі баби з дідом у вихованні та спілкуванні з їх онукою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] (далі- позивач 1) та [PERSON] (далі позивач 2) перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згодом [PERSON] (далі відповідач 1) зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі відповідач 2). Позивачі, думаючи вже про свою ще ненароджену онуку, з метою покращити побут молодої родини, яка готувалася стати батьками, 10.12.2020 року надали свої особисті кошти відповідачу 1 для купівлі трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , яка набута відповідачем 1 в особисту власність, що в свою чергу було передбачено позивачами додатковою гарантією, що у будь-якому випадку їх єдина дочка та єдина онука забезпечені власним житлом. Зробили сучасний ремонт та забезпечили обстановку. На сьогоднішній день вищевказаний об`єкт нерухомості відповідачем 1 відчужений та не перебуває у її власності, натомість замість трикімнатної квартири, де була вже передбачена окрема кімната для онуки [PERSON] , в якій малолітня дитина була зареєстрована, відповідачем 1 придбана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . Від шлюбу у відповідачів народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Єва єдина онука у позивачів. Відповідач 1 без повідомлення причин позбавила позивачів можливості спілкуватися з онукою: телефонну слухавку не бере, періодично блокує номера телефонів, особисте спілкування виключила, продукти харчування, подарунки, якісний брендовий одяг, який надсилає баба [PERSON] з-за кордону, не приймає. Потрапити до помешкання відповідачів неможливо, двері ніхто не відчиняє, намагання якось досягти домовленості по суті спору з відповідачами марні. Онука Єва дитячий садочок не відвідує, тому можливості у позивачів побачити та поспілкуватися з онукою відсутні. У позивачів повністю відсутня інформація про життя єдиної онуки, а саме: про її стан здоров`я, про її вікові уподобання, про стан розвитку дитини, тощо. Під час перебування відповідача 1 навесні 2022 року з дочкою [PERSON] у позивача 2 в Італії, дитина обстежена у Територіальній компанії соціального здоров`я «Валле Олона», лікарняний заклад Саронно. На фоні гарного загального стану дитини виявили недостатню вагу: індекс маси тіла 14, 90. Переймаючись здоров`ям дитини, баба [PERSON] систематично передає з Італії рекомендовані лікарем поживні та якісні продукти харчування для онуки. Відповідачі ці передачі не приймають. Оскільки на сьогоднішній день Єва, якій повних два рочки та сім місяців, не може самостійно зателефонувати бабусі з дідусем, вирішують це питання повністю відповідачі, які безпричинно перешкоджають законному спілкуванню позивачів з онукою та їх участі у вихованні онуки. Позивачі є добропорядними людьми, прагнуть до спілкування з єдиною онукою, мають матеріальну можливість покращити життя онуки. У зв`язку з вищевикладеним, просить усунути перешкоди щодо участі у вихованні та спілкуванні позивачів: діда [PERSON] , баби [PERSON] , з їх онукою [PERSON] , [INFO] , а саме: особисті побачення позивачів з онукою [PERSON] два рази на тиждень з урахуванням змінного графіку роботи позивача 2 з 15.00 год. до 19.00 год. за місцем проживання позивачів або в іншому, в тому числі загальнодоступному нейтральному місці, про яке сторони погоджуються окремо; безперешкодне спілкування позивачів з онукою [PERSON] за допомогою різних месенджерів; отримання від позивачів подарунків, продуктів харчування, одягу, взуття, тощо для малолітньої онуки [PERSON] ; щорічних літній відпочинок та оздоровлення онуки, за яку оплату здійснює позивач 2, разом із матір`ю [PERSON] за місцем перебування позивача 2 (на сьогоднішній день Італійська республіка); святкування дня народження онуки [PERSON] , 03 серпня щорічно, сімейних свят позивачів (днів народження, тощо), а також державних та релігійних свят разом із позивачами в святковий день або, у разі неможливості, що підтверджується обґрунтованою причиною, на наступний день після святкової дати; систематичне своєчасне отримання позивачами інформації від відповідачів про будь-які зміни у житті онуки [PERSON] , як- то: хвороба (діагноз, призначене лікування, потреба в медичних препаратах, тощо), оформлення до дитячого садочку, залучення приватних вихователів та репетиторів, обрання школи, відвідування гуртків, матеріальні та моральні потреби онуки, тощо). Ухвалою суду від 12.10.2023 року цивільну справу передано на розгляд до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 33). Ухвалою суду від 23.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розпочато підготовче провадження із проведенням підготовчого судового засідання (а.с.38-39). Ухвалою суду від 21.12.2023 року за клопотанням представника позивачів - [PERSON] залучено третю особу,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору\~Виконавчий\~комітет Саксаганської\~районної у\~місті ради. Виключено Виконком Довгинцівської районної у місті ради (а.с. 45-47). Ухвалою суду від 11.03.2024 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до судового розгляду по суті (а.с. 114-115). Позивачі [PERSON] , [PERSON] , та їх представник адвокат Руденко Ю.В. правом на участь в судовому засіданні не скористалися, остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, пред`явлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити їх. Крім того представник позивачів зазначила, що відповідачі, будучи належним чином повідомленими про судові засідання 16.05.2024 та 24.05.2024 року знову не з`явилися. Звернула увагу суду на те, що відповідачі умисно затягують розгляд справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи з наданням та підтвердженням поважності причин відсутності до суду від них не надходило. Відповідні заяви, клопотання відповідачі не надали. Розцінює поведінку відповідачів як таку, що шкодить інтересам малолітньої [PERSON] . Також, з урахуванням змінного графіку роботи [PERSON] просять суд визначити два дні на тиждень для зустрічей. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не відомі. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». Враховуючи, що відповідачі в установленому законом порядку були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але до суду не з`явилися та про причини своєї неявки не повідомили, суд розцінює це як намір умисного затягування розгляду справи та явного зловживання відповідачами своїми процесуальними правами на шкоду інтересам інших учасників справи, у тому числі малолітньої дитини [PERSON] , якої безпосередньо стосується даний спір. Представник Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради А. Крещук, правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачами спосіб захисту, категорію та складність справи, предмет спору, який стосується інтересів малолітньої дитини, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] позивачі по справі, є батьками [PERSON] відповідача по справі. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 05.08.2021 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 21). Таким чином, встановлено, що [PERSON] є бабою, а [PERSON] є дідом [PERSON] , яка відповідно доводиться їм онукою. Звертаючись до суду з позовом, позивачі зазначили, що їх дочка [PERSON] , без повідомлення причин позбавила позивачів можливості спілкуватися з онукою: телефонну слухавку не бере, періодично блокує номера телефонів, особисте спілкування виключила, продукти харчування, подарунки, якісний брендовий одяг, який надсилає [PERSON] з-за кордону, не приймає. Потрапити до помешкання відповідачів неможливо, двері ніхто не відчиняє, намагання якось досягти домовленості по суті спору з відповідачами марні. Онука Єва дитячий садочок не відвідує, тому можливості у позивачів побачити та поспілкуватися з онукою відсутні. У позивачів повністю відсутня інформація про життя єдиної онуки, а саме: про стан її здоров`я, про її вікові уподобання, про стан розвитку дитини, тощо. Відповідачі безпричинно перешкоджають законному спілкуванню позивачів з онукою та їх участі у її вихованні. Згідно зі\~ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення частини другої та третьої\~статті 257 СК України\~свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до\~статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 СК України. Відповідно до\~статті 159 СК України, суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення\~статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до\~ст. 9 Конституції України\~та ст.ст.\~2,\~8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положення\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05 березня 2019 року). Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини ( справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року) Відповідно до ч.3\~ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків. Разом з тим, саме батьки несуть першочергове право та відповідальність за виховання своєї дитини, що означає лінію батьківського виховання головною. З огляду на це, дід, баба, інші особи мають враховувати, що їхня виховна спрямованість повинна узгоджуватись або хоча би не суперечити тому вихованню, яке дитині дають батьки. Згідно із частиною восьмою\~статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачами та відповідачами по справі на даний час склалися складні відносини, сторони конфліктують з приводу участі у вихованні та спілкуванні з онукою, неспроможні без сварок досягти згоди. В тому числі між останніми відсутнє взаєморозуміння і щодо часу та способу спілкування баби та діда з онукою. Відносини між сторонами склалися таким чином, що виключають позасудовий компроміс щодо порядку зустрічей та спілкування баби та діда з онукою. Суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування баби та діда з онукою, а тому доводи позивачів про те, що відповідачами їм чиняться перешкоди у спілкуванні та у вихованні онуки є обґрунтованими та доведеними. Проте, суд наголошує, що наявність взаємних претензій один до одного та неприязні відносини між відповідачами та позивачами не є підставою для обмеження прав позивачів [PERSON] та [PERSON] на спілкування з їх онукою [PERSON] , [INFO] . Позивачі бажають приймати участь у вихованні онуки та спілкуватися з нею. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабусею та дідусем служитиме задоволенню життєво важливих психологічних потреб останньої. Позивачі мають право на спілкування з онукою та приймати участь у її вихованні і при цьому відповідачі не мають права перешкоджати цьому в інтересах дитини. Позбавлення баби та діда права на спілкування з онукою може позбавити її родинних зв`язків, турботи та любові з її боку. Згідно Акту фактичного місця проживання, складеного та підписаного 23.09.2023 року мешканцями будинку [ADDRESS] слідує, що позивачі [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] з 2008 року по теперішній час. Умови проживання сім`ї гарні, конфліктів та скарг не спостерігали. [PERSON] та [PERSON] добропорядні сусіди, чемні, з повагою відносяться до оточуючих (а.с. 62). Психологічним висновком щодо впливу спілкування бабусі та дідуся на емоційно-психологічний стан та загальну соціалізацію малолітньої дитини, складеним та підписаним 12.02.2024 року практичним психологом [PERSON] підтверджується, що емоційно доцільним для гармонійного психологічного розвитку особистості малолітньої [PERSON] , [INFO] , необхідним є стабільно постійне спілкування малолітньої [PERSON] з її дідусем по материнський лінії [PERSON] , [INFO] , і бабусею по материнській лінії [PERSON] , [INFO] (а.с. 93-96). Судом не встановлено наявність негативного впливу позивачів на свою онуку, а також будь-яких їх дій всупереч інтересам дитини. Обставин, які б унеможливлювали спілкування позивачів з малолітньою онукою чи обставин, які б свідчили, що таке спілкування не відповідає інтересам дитини, в судовому засіданні не встановлено. Відповідачами також не надано доказів цього. Також відсутні об`єктивні дані вважати, що позивачі будуть негативно впливати на фізичний та психоемоційний стан дитини та її розвиток. Наявні відносини між сторонами по справі, жодним чином не можуть впливати на спілкування дитини із бабою та дідом по лінії матері. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба та дід мають право на особисте спілкування з онукою, а мати та батько не мають права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до ч.5\~ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком органу опіки та піклування Саксаганської районної у місті ради про визначення порядку участі бабусі та дідуся у вихованні та спілкування з онукою, складеному та підписаному 07.03.2024 року головою районної у місті ради В. Старовойтом запропоновано встановити порядок зустрічей бабусі [PERSON] і дідуся [PERSON] у вихованні і спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] : -раз на тиждень у вихідний день дідуся з 12.00 до 16.00 години; -за попередньою домовленістю з батьками дитини, щорічні літні відпочинки та оздоровлення онуки, разом з матір`ю [PERSON] до бабусі в Італійській республіці, оплату за яку здійснює бабуся святкування дня народження онуки, сімейних свят бабуся та дідуся, а також державних та релігійних свят разом з ними за можливості в святковий день або на наступний день після святкової дати (а.с 108-109). Висновок ґрунтується на письмових поясненнях матері дитини - [PERSON] та з урахуванням вікових особливостей дитини. Суд не в повній мірі погоджується із способом участі позивачів у спілкуванні з онукою, та прийнятті участі у її вихованні, запропонованим органом опіки та піклування та позивачами, оскільки вважає, що способи такої участі не у повній мірі відповідатимуть інтересам дитини та призведуть до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Вирішуючи питання щодо способу участі позивачів у спілкуванні з онукою, та прийнятті участі у її вихованні, виходячи з пріоритету прав дитини, яка не може бути заручником особистих відносин сторін по справі, з урахуванням віку дитини, приймаючи до уваги можливість створення позивачами належних матеріально-побутових та психологічних умов для виховання, відпочинку, лікування, оздоровлення і навчання дитини, бажання та можливість баби та діда піклуватися про її здоров`я та всебічний розвиток, враховуючи важливість традицій і культурних цінностей для захисту і гармонійного розвитку дитини, а також той факт, що баба та дід проявляють турботу та увагу щодо онуки, її долі, суд вважає вірним буде визначити спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] , та прийнятті участі у її вихованні, наступним чином: -\~особисті зустрічі два рази на тиждень у вівторок та у суботу з 12.00 години до 16.00 години в присутності [PERSON] за місцем проживання/реєстрації [PERSON] , [PERSON] , та/або в іншому, у тому числі загальнодоступному місці з відвідуванням закладів культури, харчування, парків, дитячих майданчиків. - спілкування з [PERSON] за допомогою різних месенджерів (Viber, WhatsApp, Telegram); - щорічний літній відпочинок та оздоровлення [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] за місцем перебування [PERSON] в Італійській республіці, тривалістю не більше 30 (тридцяти) календарних днів; - святкування дня народження [PERSON] , сімейних свят [PERSON] , [PERSON] , державних та релігійних свят разом з ними, за можливості в святковий день або на наступний день після святкової дати; - приймати від [PERSON] , [PERSON] подарунки, речі, продукти харчування для [PERSON] . Отже, позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. Ухвалюючи саме таке рішення по справі, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»(Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та їх виховання. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що встановлений судом спосіб спілкування позивачів з онукою не позбавляє їх права бачитись з дитиною в інші дні, у тому числі, на свята, канікули, дні народження тощо з дозволу батьків дитини, якщо це не буде перешкоджати її звичайному розпорядку дня. Отже враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що саме такий визначений порядок та спосіб спілкування з дитиною та прийнятті участі у її вихованні є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами. Ухвалюючи вказане рішення, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дитини, що буде відповідати її інтересам. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] 1073 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с. 1).

Outcome: partial