Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

21 березня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про\~розірвання\~шлюбу. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 15 вересня 2012 року він уклав шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після офіційної реєстрації шлюбу стосунки сторін складалися нормально. Під час спільного проживання сторони зрозуміли, що мають різні погляди на сімейне життя і подружні стосунки загалом. З грудня 2023 року сім`я фактично припинила своє існування. Внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та інтересам дитини сторін. Позивач стверджує, що шлюбні стосунки припинились, а також сторони перестали вести спільне господарство. Будь-яких дій щодо розірвання шлюбу відповідач робити не бажає, що спонулало позивача до звернення з цим позовом до суду. З огляду на викладене, [PERSON] просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 22 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22 квітня 2024 року. У зв`язку із перебуванням судді у відпустці, справу призначено до розгляду на 13 травня 2024 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та наполягав на розірванні шлюбу, а також просив залишити за ним судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу за її відсутності, зазначила, що позов визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу, також висловилась, що бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Згідно із ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Судом із матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №42, що встановлено зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 14 січня 2015 року (а.с. 10). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до положень статтей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення. Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу Україниособа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на небажання відповідача змінювати прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Позивач у поданій до суду заяві просив судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем, з урахуванням цього суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved