Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особи: служба у справах дітей Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що Позивач та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між батьками дітей (сторонами спору) було розірвано рішенням Виноградівського районного суду від 05.08.2020 року у справі №299/1761/20. Цим же рішенням з [PERSON] , [INFO] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.06.2020 року та до повноліття дітей. Діти проживають разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] (копії довідок додаються). Відповідач своїх батьківських обов`язків в частині матеріального утримання дітей не виконує в тій мірі, яка є необхідною для їх повноцінного становлення, ніяких додаткових витрат на утримання дітей не здійснює, допомоги у вихованні, догляді за ними не надає. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власних дітей у спосіб, що забезпечить їх повноцінне становлення. Витрати, необхідні для утримання та виховання дітей значно збільшилися, що обумовлено закономірним збільшенням їх потреб та ростом рівня споживчих цін, особливо дитячого кошика товарів. На даний час позивач не може самостійно повністю задовольнити всі складові, необхідні для повноцінного виховання дітей та забезпечення їх інтересів. Позивач, як мати, не несе з відповідачем рівні витрати по утриманню дочок, оскільки щоденно доглядає за дітьми на відміну від відповідача, що впливає на її можливість працювати, тому розмір аліментів в сумі 4000 гривень на кожну дитину забезпечить надійний захист інтересів дітей і отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька. Слід зазначити, що згідно практики Верховного Суду, яка відображена у постанові від 03 травня 2018 року по справі № 581/638/17-ц, де суд касаційної інстанції зазначив, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. У цьому розрізі питання слід зазначити, що в зв`язку з різким зростанням інфляційних процесів, рівня споживчих цін та негативних наслідків воєнного стану матеріальне становище позивача суттєво погіршилося, що прямо впливає на можливість її самостійного фінансового забезпечення спільних з відповідачем дітей. Відповідно до ст.З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач реалізує саме такий спосіб захисту власних інтересів, оскільки не володіє даними щодо працевлаштування або рівня доходів відповідача. Окрім того, відповідач [PERSON] своїх обов`язків по вихованню і утриманню дітей не виконує. Розвитком та станом здоров`я власних дітей не цікавиться взагалі. Батько не виявляє бажання спілкуватися з дітьми, які в свою чергу не проявляють до нього жодних почуттів. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Батько ніяким чином не піклується про власних дочок, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Фактично створились умови, які шкодять інтересам дітей. Окремо слід зазначити, що така ситуація має місце вже кілька років поспіль (після припинення шлюбних відносин між батьками). Весь цей час відповідач життям дочок не цікавиться, жодним чином не виявляв бажання спілкуватися з власними дітьми та приймати участь у їх вихованні. За ці роки діти не бачили свого батька. Відповідач також не здійснює належне матеріальне утримання своїх дітей, в тому числі не надає необхідної фінансової допомоги на забезпечення їх повноцінного розвитку. Аліменти не сплачуються. Відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та їх спільних дітей, а з боку матері ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дітей з ним та участі батька в вихованні своїх дітей. Такі обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання [PERSON] виконувати відносно власних дочок батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відсутність повноцінного контакту відповідача з своїми дітьми за останні роки або іншого прояву турботи чи інтересу беззастережно вказують на наявність підстав для застосування до [PERSON] заходів впливу. Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України окреме проживання батьків від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті доньок як з моральної, так і з правової точки зору. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У зв`язку з цим просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь двох спільних дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 4000 грн. на місяць на кожну дитину та позбавити відповідача батьківських прав відносно спільних дітей. Позивачка у судове засідання не з`явилася. До суду подано клопотання представником позивача адвокатом Продан О.В. про розгляд справи за їх відсутності. Вимоги позову підтримують. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово, про що свідчать розписки, наявні в матеріалах справи, у судове засідання з невідомих суду причин не з`явився, клопотання про відкладення слухання справи, а також відзиву на позов до суду не надходило. Враховуючи наведене, суд,

Outcome: approved