Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Зміст позовних вимог У жовтні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 27792,82 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири та споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), зокрема й в частині визначення виконавця послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПАТ «АК «Київводоканал», в подальшому перейменованим у ПрАТ «АК «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. У разі відмови споживачів від отримання послуг, дана відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Жодних заяв або повідомлень про відмову від отримання послуг від відповідачів не надходило. Також 01.10.2015 договір між позивачем та відповідачем додатково був укладений у письмовій формі. 31.05.2021 на офіційному веб-сайті позивача опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Як зазначає позивач, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань із своєчасної оплати спожитих послуг за період з 01 травня 2017 року по 31 липня 2023 року з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення утворилася заборгованість в розмірі 19956,74 грн, що складається з: 19013,39 грн заборгованості з оплати за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 73,57 грн заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного облікута 869,78 грн заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. Крім того, позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 1263,13 грн та інфляційні втрати у розмірі 6572,95 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача вищевказані суми, а також стягнути судові витрати. Відзив на позовну заяву Представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог ПрАТ «АК «Київводоканал» до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що вимоги позивача про сплату заборгованості за надання комунальних послуг, сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного обліку, абонентського обслуговування, нарахування штрафних санкцій та індексу інфляції за несвоєчасну оплату комунальних послуг за період з 01 травня 2017 року по 31 липня 2023 року грунтуються на нарахуваннях за неіснуючий лічильник. 14 грудня 2012 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] були встановлені водоміри (лічильники), які 07 квітня 2016 року ПАТ АК «Київводоканал» було прийнято на абонентський облік . 17 серпня 2020 року у квартирі відповідача були встановлені лічильники, одночасно зі встановленням нових лічильників холодної та гарячої води у позивача було демонтовано лічильники. 27 жовтня 2020 року позивачем було прийнято на абонентський облік засоби обліку води у квартирі. 20 січня 2021 року позивачем повторно було прийнято на абонентський облік засоби обліку води у квартирі. 20 грудня 2023 року позивачем було втретє прийнято на абонентський облік засоби. Водночас, починаючи з 2012 року у повідомленнях-рахунках на оплату послуг позивач зазначає про наявність третього лічильника з умовним позначенням номеру «2», який був демонтований у 2023 році. У квартирі відповідача ніколи не було встановлено три лічильники, а завжди було тільки два - для холодної і гарячої води відповідно. Комунальні послуги за постачання холодної води, водовідведення холодної та гарячої води сплачувались відповідачем відповідно до фактичних показань лічильників, які були встановлені у квартирі відповідача. При цьому, покази лічильників завжди передавались вчасно від відповідача позивачу, окрім неіснуючого лічильника «№2», який не був встановлений у квартирі відповідача. Таким чином, уся заборгованість, що нібито наявна у відповідача та заявлена до стягнення позивачем виникла та нарахована за середніми показниками лічильника «№2», якого не існує в природі. Відповідач неодноразово звертався до позивача з відповідними заявами щодо зняття обліку неіснуючого лічильника і лише в грудні 2023 року позивачем було знято з обліку неіснуючий лічильник № 2. Відповідно до листа позивача від 27.12.2023 № 13167/8/8/02-23, ним було знято з обліку лічильник № б/н, який у повідомленнях-рахунках на оплату послуг зазначався, як лічильник № 2. Представник відповідача вказує, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з липня 2017 року по липень 2020 року є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем позовної давності, передбаченої чинним законодавством України. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення основного боргу за період з липня 2017 року по липень 2020 року є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, похідні вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних та індексу втрат від інфляції також є такими, що не підлягають задоволенню, а нарахування позивачем відповідачу 3 % річних та індексу інфляції з 24 лютого 2022 року по дату звернення до суду є також неправомірним. Відповідь на відзив на позовні вимоги Представник позивача підтримує позовні вимоги та зазначає, що Акціонерна компанія «Київводоканал» будинок 16 за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, прийняла на облік в жовтні місяці 2015 року, до цього нарахуваннями займалося ОСББ. 18.10.2023 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , а 05.11.2023 [PERSON] звернулася до позивача із заявою про зняття лічильника з обліку. 27.12.2023 позивачем була надана відповідь, що лічильник холодної води знято з обліку, відповідно до акта контрольного зняття показників лічильників від 20.12.2023 та зроблений перерахунок за жовтень та листопад 2023 року. Представник позивача вказує, що твердження відповідача про неодноразове звернення з відповідними заявами не відповідає дійсності, відповідач із заявою звернувся лише 05.11.2023 після відкриття провадження у справі. Представник позивача зауважує, що оскільки відповідачем здійснювалися платежі, останні платіж за позовний період був здійснений в травні 2019 року, з позовом ПрАТ «АК «Київводоканал» звернулося до суду 18.10.2023, то в даному випадку не підлягає застосуванню позовна давність, оскільки усвідомлена оплата відповідача за надані послуги, яка відбулась в травні 2019 року, є підставою для переривання строку позовної давності. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.02.2024 через електронну пошту суду, а 05.02.2024 засобами поштового зв`язку від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з клопотанням про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву. 12.02.2024 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву. У судовому засіданні 22.05.2024 представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Фактичні обставини справи, встановлені судом 05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення щодо публічного договору (оферти) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору. Також зазначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Відповідно до п. 1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги відповідно до затверджених цін/тарифів та обсягів спожитих послуг, визначених відповідно до законодавства. Згідно з п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Також 01.10.2015 договір між позивачем та відповідачем додатково був укладений у письмовій формі. 31.05.2021 на офіційному веб-сайті (vodokanal.kiev.ua) опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «АК «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - Договір-2), у зв`язку з чим з 01.07.2021 вказаний договір вважається укладеним. Згідно з п. 1 Договору-2 Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачам послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 15 Договору-2 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не визначено договором. За приписами статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 7 Договору-2 визначено, що плата за послуги складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів на послугу та обсягу спожитих послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідачка є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , з 21.01.2014. Відповідачка отримувала послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі публічних договорів, оскільки після розміщення Договору у вищевказаній газеті та на сайті позивача, на адресу позивача - ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від відповідачки не надходило. Для обліку об`єму наданих позивачем послуг у квартирі за адресою: [ADDRESS] 14.12.2012 встановлено водоміри (лічильники), які відповідно до акту від 07.04.2016 прийняті на облік ПАТ АК «Київводоканал». 17 серпня 2020 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] були встановлені нові лічильники холодної та гарячої води. Одночасно зі встановленням нових лічильників було демонтовано попередні лічильники, що підтверджується Актом прийняття на комерційний облік від 17.08.2020. Актом № 980203 від 27.10.2020 підтверджується, що було прийнято на абонентський облік засоби обліку води у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Також актами № 1036758 від 20.01.2021 та № 11600033 від 20.12.2023 підтверджується, що лічильники обліку води перебували на обліку позивача. 05.11.2023 відповідачка звернулася до позивача із заявою про зняття лічильника з обліку № 2. 27.12.2023 позивачем була надана відповідь № 13167/8/8/02-23, в якій зазначається, що показники квартирних приладів обліку води з 01.08.2020 не передавалися, тому товариство змушене було формувати повідомлення на сплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за середніми показиками; лічильник холодної води № б/н знято з обліку, відповідно до акту контрольного зняття показників лічильників від 20.12.2023 №1600033; станом на 01.12.2023 по о/р № [NUMBER] обліковується заборгованість в сумі 21347,11 грн, яка підлягає оплаті. Норми права та мотиви суду 26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198-VII, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV. Так, статтю 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено частиною п`ятою, відповідно до якої виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За приписами статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Розмір внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку визначається окремо для кожної будівлі із розрахунку на один рік, для складової витрат на повірку ділиться на строк міжповірочного інтервалу. З огляду на те, що зобов`язання з оплати вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13). Згідно із пунктом 22 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення» від 5 липня 2019 року № 690 обсяг наданих споживачеві послуг з централізованого водовідведення визначається на рівні обсягів спожитих ним послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Споживач надає щомісяця (у спосіб, передбачений договором) виконавцеві або визначеній власником (співвласниками) особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, інформацію про обсяги споживання послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Пунктом 23 постанови передбачено, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються відповідно до умов договору і з урахуванням вимог Законів України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до п.11 або п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Надання позивачем послуг за спірний період відповідачем не заперечується. З матеріалів справи вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] у період з грудня 2012 року по теперішній час встановлено лічильники обліку гарячої та холодної води, які перебувають на обліку у позивача з 07.04.2016 та підтверджено облік 20.12.2023. Водночас, з наданих відповідачем рахунків вбачається, що централізоване постачання холодної води та водовідведення обліковувалось за лічильниками, в тому числі за лічильником № 2. Відповідачка лише 05.11.2023 звернулася до позивача із заявою про зняття лічильника № 2 з обліку, на підставі якої позивач у грудні 2023 року зняв з обліку вказаний лічильник та зробив перерахунок за жовтень та листопад 2023 року (заборгованість за дані місяці не є предметом цього спору). Доказів того, що відповідачка раніше зверталася до позивача з відповідними заявами матеріали справи не містять. Також позивачкою не надано доказів того, що вона як споживач надавала щомісяця (у спосіб, передбачений договором) позивачу інформацію про обсяги споживання послуг з централізованого водопостачання та постачання гарячої води. Доказів повної оплати стороною відповідача не надано, а з наданого позивачем розрахунку вбачається, відповідачем здійснювалась оплата за централізоване постачання холодної води та водовідведення та централізоване водовідведення гарячої води лише у червні, липні 2018 року та у травні 2019 року. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг наданих позивачем, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих послуг в період з 01 травня 2017 року по 31 липня 2023 року з водопостачання та водовідведення не виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 19956,74 грн, що складається з: 19013,39 грн заборгованості з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення; 73,57 грн заборгованості зі сплати внеску за обслуговування вузлів комерційного облікута 869,78 грн заборгованості з внесення плати за абонентське обслуговування. З огляду на зазначене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до [PERSON] в частині стягнення боргу у сумі 19956,74 грн є обгрунтованими. Щодо позовної давності Відповідачка просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності. Відповідно до положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з приписами статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до норм статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вносячи періодично кожний платіж у рахунок погашення заборгованості відповідачка вчиняла дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, а тому на дату кожного платежу строк позовної давності переривався. Слід зауважити, що Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 продовжено на всій території України карантин до 30 червня 2023 року. Верховний Суд у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 вказав на те, що у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Таким чином, враховуючи, що Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року і до часу звернення до суду з позовом, строк звернення до суду було продовжено. Отже, до вимог позивача про стягнення заборгованості, що виникли з 01 травня 2017 року по 31 липня 2023 року строк звернення до суду (позовна давність) не пропущений. Тому, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 19956,74 грн підлягає задоволенню. Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення. Постановою Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова застосовується з 24 лютого 2022 року. Позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати за період з 01 травня 2017 року по січень 2022 року, тобто з дотриманням вимог чинного законодавства. У зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 1263,13 грн та інфляційні втрати у розмірі 6572,95 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved