Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, зазначаючи, що [INFO] помер його дід [PERSON] , який постійно до дня смерті проживав у [ADDRESS] . За життя померлий вирішив розпорядитись своїм майном на випадок смерті та залишив заповіт, згідно якого земельну частку (пай), що належала спадкодавцю на підставі державного акта серії ЯЖ № 339413, площею 3,29 га., кадастровий номер земельної ділянки: 5625886900:10:001:0112 заповів онуку [PERSON] , [INFO] . На час смерті [PERSON] склад його сім`ї був наступним: дружина [PERSON] , яка являється пенсіонером за віком, а тому має право на обов`язкову частку у спадщини незалежно від змісту заповіту та син [PERSON] , який на спадкове майно визначене у заповіті не претендує. [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних , адже після введення в Україні воєнного стану він перебував за межами України, та на час відкриття спадщини вважав, що існує реальна загроза життю та здоров`ю, ці обставини перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини. У зв`язку із зазначеним він змушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав. 11.03.2024 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального провадження. 10.04.2024 року справу було призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бернацький П.В. позов підтримав, просив його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з"явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення та надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Представник відповідача Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області у судове засідання не з`явився, будь яких заяв чи клопотань про причину неявки у судове засідання суду не надали. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 16.08.2022 року Радивилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №187 (а.с. 9 ). Відповідно до заповіту від 20.07.2020 року, посвідченого в.о. старости Підзамчівського старостинського округу Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4-108, [PERSON] заповів земельну ділянку, що нележить йому на підставі державного акта серії ЯЖ № 339413, площею 3,29 га., кадастровий номер земельної ділянки : 5625886900:10:001:0112 [PERSON] (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 06.08.1964 р. Підзамчівською сільською радою Дубнівського району Ровенської області, [INFO] народився [PERSON] , актовий запис № 23, атьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08.02.1993 р. відділом ЗАГС м. Рівне, [INFO] народився [PERSON] , актовий запис 354, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки, виданої Підзамчівським старостинським округом Радивилівської міської ради № 01.05-15/33 від 23.01.2024 року, встановлено, що померлий [PERSON] був постійним жителем [ADDRESS] та на час смерті склад його сім`я складався: дружина [PERSON] , 1933 р.н., син [PERSON] , 1974 р.н. (а.с. 15). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчука В.І. № 28-01/16 від 23.01.2024 р. встановлено, що завести спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не видається можливим, оскільки спадкоємець за заповітом ( [PERSON] ) пропустив встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини та немає документального підтвердження, що постійно проживав (був зареєстрований у встановленому законом порядку) разом зі спадкодавцем на час його смерті (а.с. 16). Згідно відповіді на запит суду № 87-01/16 від 20.03.2024 року, виданої приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального кругу Гордійчуком В.І., спадкова справа після сметрті [PERSON] , що помер [INFO] не заводилась. Згідно копії закордонного паспорту позивача вбачається, що він постійно з 2016 року їздив за кордон у Чеську Республіку, і фактично з цього часу постійно перебуває за кордоном та наразі має посвідку на постійне проживання у Республіці Польша (а.с. 11-14). У статті 15\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст. 1216 ЦК України, визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього моменту виникає право на спадкування, а місцем відкриття спадщини - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Ст.1261\~ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщиниз умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст.1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого діда. Спадкоємцями за законом [PERSON] та [PERSON] подані суду заяви про відсутність спору між ними та позивачем з приводу спадкового майна та відсутність заперечень щодо надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду № 565/1145/17 від 26.06.2019 визначено, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивачем на думкку суду доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог. Суд враховує і ту обставину, що виражене волевиявлення померлого щодо передання спадкового майна позивачу в заповіті, а також відсутність заперечень і спору щодо спадкового майна між спадкоємцями, має враховуватися при вирішенні питання про подальшу долю спадкового майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved