Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому архівної довідки від 09.02.2024 №01-11/40, яка містить інформацію про період роботи з 16.02.1989 по 11.11.1992 включно, в Кегичівському кооперативі «Будівельник» на посаді водія. Заява обґрунтована тим, що заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Красноградському районі Харківської області із заявою щодо призначення пенсії за віком, але отримав відмову Головного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 21.03.2024 за №204150006849, яке розглянуло заяву про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії за віком та прийняло рішення відхилити її. Причиною відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є відсутність необхідного пільгового стажу 31 рік. До страхового стажу не враховано: 1) період проходження строкової військової служби з 25.10.1982 по 12.12.1984 оскільки у військовому квитку [NUMBER] наявні виправлення дати призову на військову службу, 2) період роботи в Кегичівському кооперативі «Будівельник» на посаді водія з 16.02.1989 по 11.11.1992 оскільки в архівній довідці від 09.02.2024 №01-11/40 неповністю зазначені ПІБ заявника ( [PERSON] ), 3) період роботи з 2004 року, оскільки в довідці ОК-5 мають місце розбіжності по-батькові з паспортними даними ( [PERSON] Пантелійовия). Так, архівна довідка від 09.02.2024 №01-11/40 відображає точну інформацію, що міститься в оригіналі наказу Кегичівського кооперативу «Будівельник» №17 від 11.11.1992. Але в наказі теж міститься помилка неповністю вказані ПІБ заявника ( [PERSON] ). Свою першу трудову книжку [NUMBER] , в якій було зроблено записи за період з 31.08.1979 включно до 17.10.2003, було витрачено на підприємстві, залишилася тільки копія. Архівна довідка від 26.03.2024 №01-11/76 містить інформацію, що підтверджує факт роботи у зазначений період в Кегичівському кооперативі «Будівельник» на посаді водія. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 29.04.2024 провадження у справі відкрито, призначено до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, у зв`язку з відсутністю заперечень щодо обставин викладених заявником. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до відділу пенсійного фонду для призначення йому пенсії за віком. Рішенням №204150006849 від 21.03.2024 ГУ ПФУ у Вінницькій області [PERSON] відмовлено у призначення пенсії. Підставою для відмови стало відсутність необхідного страхового стажу 31 рік. З рішення вбачається, що до страхового стажу не було зараховано, зокрема, період роботи з 16.02.1989 по 11.11.1992, оскільки в архівній довідці від 09.02.2024 №01-11/40 не повністю зазначено ПІБ заявника [PERSON] . Відповідно до архівної довідки Кегичівської селищної ради №01-11/40 від 09.02.2024, в архівному фонді Кооперативу «Будівельник», в книгах наказів з особового складу значиться: прийняти на роботу [PERSON] з 16.02.89р. водієм (наказ №22 параграф 2 від 23 лютого 1989р.), звільнити т. [PERSON] з 11 листопада 92р. за ст. 38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) (наказ №17 параграф 1 від 11/11-92р.). Тобто в вищевказаному документі його прізвище вказано вірно, а ім`я та по-батькові значиться скорочено, а саме: « [PERSON] », замість правильного прізвища, ім`я та по-батькові [PERSON] . Вказані помилки не дають можливості робітникам Пенсійного фонду України провести нарахування пенсії. Згідно архівної довідки Кегичівської селищної ради №01-11/76 від 26.03.2024, в архівному фонді Кооперативу «Будівельник», в книгах обліку нарахувань заробітної плати працівником значиться [PERSON] , йому була нарахована заробітна плата за період роботи з січня 1989 року по листопад 1992 року. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] , заявник 16.02.1989 був прийнятим водієм до Кегичівського кооперативу «Будівельник», наказ №22 та звільнений 11.11.1992 за ст. 38 КЗпП УССР (власне бажання) наказ №17 від 11/11-92. Як вбачається з паспорта [NUMBER] , виданого Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області 02.12.1999 прізвище, по-батькові заявника по справі значиться на українській мові, як [PERSON] , а на російській мові [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме в архівній довідці в записі щодо звільнення не зазначені повні прізвище, ім`я та по-батькові заявника, а зазначені прізвище та ініціали. Внести зміни до архівної довідки неможливо, оскільки довідка складена на підставі даних зазначених у відповідних документах (наказі) щодо заявника [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що архівна довідка належить саме заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності документу заявнику має юридичне значення, оскільки наявність сумнівів щодо його належності саме заявнику, позбавляє його можливості отримання пенсії з врахуванням стажу роботи зазначеного в довідці. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved