Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

14.02.2024 [PERSON] , в особі представника адвоката Гуменюка О.В., звернулася до суду з позовом, у якому просить зобов`язати Виконавчий комітет\~Бердичівської міської\~ради Житомирської\~області надати\~ [PERSON] інше благоустроєне рівноцінне житло, замість належного їй зруйнованого житла, що за адресою: [ADDRESS] . Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2007 року була власником двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 42 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 18.03.2013 року №107 «Про технічний стан будинку по [ADDRESS] » визнано, що технічний стан шестиквартирного будинку по [ADDRESS] не відповідає санітарно-технічним вимогам та є непридатним до нормальної експлуатації. Вищевказаний будинок було знесено на підставі рішення Бердичівської міської ради від 18.09.2019 року №955 «Про знесення аварійного будинку [ADDRESS] ». [PERSON] неодноразово зверталася до Відповідача надати інше благоустроєне рівноцінне житло, замість належного їй зруйнованого житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Проте, листом Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 22.01.2024 року у задоволенні чергової заяви було відмовлено. Просить зобов`язати відповідача надати їй інше рівноцінне житло у власність. У відзиві\~на позовну\~заяву представник\~відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що відповідно до ст. 43 Житлового кодексу України громадяни забезпечуються житловою площею у порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Статтею 46 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Згідно пункту 47 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР» (далі-Правила), затверджених постановою Ради міністрів Української РСР № 470 від 11.12.1984 р., громадяни, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, включаються в окремий список. Рішення про включення в цей список приймається відповідно виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів або адміністрацією підприємства, установи, організації чи органом кооперативної або іншої громадської організації і профспілковим комітетом. Відповідно до п.18 вищезазначених Правил заява про взяття на квартирний облік подається відповідно виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради, сільському голові. Заява підписується членами сім`ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого приміщення і бажають разом стати на облік. Громадяни, які беруться на облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового чи позачергового одержання жилих приміщень, зазначають про це у заяві і подають відповідні документи. Крім того, на виконання вищезазначених Правил було прийняте рішення виконавчого комітету від 18.03.2013 №107 «Про технічний стан житлового будинку по [ADDRESS] , пунктом 3 якого було визначено, що житловій комісії включити мешканців будинку в пільговий список сімей, які потребують забезпечення жилою площею в зв`язку з відселенням з аварійного будинку, після звернення їх в житлову комісію та надання відповідних документів. Жодного звернення щодо взяття на квартирний облік, починаючи з 18.03.2013 року, до виконавчого комітету чи до житлової комісії від позивачки не надходило. Більше того, законом встановлений обов`язок власника утримувати та нести ризик пошкодження майна, що перебуває в його власності, з огляду на положення частини 2 статті 382 ЦК України, якою визначається, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, яким є несучі і огороджувальні конструкції, механічне, сантехнічне, електричне та інше обладнання та інше обладнання всередині або за межами будинку. В тому числі на позивача, за змістом Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», покладено обов`язок належного утримання, експлуатації та реконструкції, поточного та капітального ремонтів багатоквартирного будинку, тобто не лише квартири, а ще і частини будинку, в якій така квартира розташована. За змістом положень, передбачених статтями 319, 322, 323 ЦК України, визначається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує, і тому, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати порядку придомову територію. Згідно Технічного обстеження житлового будинку проведеного у 2012 році за адресою: [ADDRESS] Державним науково-дослідним та проектно- вишукувальним інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі-інститут), зроблені висновки про те, що капітальні ремонти не проводились термін експлуатації фундаментів, стін, перекриттів, покрівлі, сходів в зв`язку з цим вичерпаний (табл. 4,5,6,7,8). Також в табл.14 Опис виявлених дефектів, вказано, що основною причиною появи деформацій являється відсутність капітальних ремонтів, розпланування благоустрою дворової території з влаштуванням вимощення навколо будівлі, відсутність горизонтальної гідроізоляції, багаторічне протікання покрівлі, відсутність захисного оздоблення стін з цегли-сирцю, що ще раз підтверджує, що позивач свої обов`язки щодо належного утримання, експлуатації та реконструкції, поточного та капітального ремонту не здійснював чим порушував вищезазначені приписи Закону. Отже, сам позивач, як власник належної йому квартири, зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан квартири та частини будинку, в якому вона розташована, проводити відповідні ремонтні роботи тощо. Також просить застосувати строки позовної давності, які передбачені Цивільним кодексом України, оскільки Бердичівська міська рада 18.09.2019 року за №955 прийняла рішення «Про знесення аварійного будинку [ADDRESS] », а із позовом [PERSON] звернулася лише 14.02.2024 року, тобто з строків встановлених законом. Позивачка не надала жодного підтвердження, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, та не звертався щодо поновлення строків позовної давності. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 19.02.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою суду від 18.03.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 02.05.2024 представник позивачки адвокат Гуменюк О.В. підтримав позов та просив задовольнити, наполягає на тому, що строки позовної давності не сплили. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову із підстав, вказаних у відзиві. Наполягає на застосуванні строків позовної даності. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Суд встановив, що відповідно до договору купівлі-проваджу квартири від 12 червня 2007 року, витягу із державного реєстру правочинів від 12.06.2007 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] . Квартира складається із двох кімнат, загальною площею 42 к.в. м, житловою площею 28,4 кв. м. ( а.с. 6-8, 9). Із технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] станом на 2003 рік вбачається, що кварта розташована на 1 поверсі двоповерхового будинку, складається із двох кімнат, житловою площею 28, 4 кв. м., в тому числі кімната 1 площею 11,0 кв.м, кімната 2 площею 17.4 кв. м та кухня площею 13,6 кв.м Загальна площа квартири 42 кв.м. У будинку опалення пічне наявне електроосвітлення (а.с. 11). Аварійний стан будинку та небезпечність проживання у ньому підтверджено й технічним обстеженням технічного стану житлового будинку по [ADDRESS] , проведеним у 2012 році (а.с. 35-43). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 18.03.2013 року №107 «Про технічний стан будинку по [ADDRESS] » визнано, що технічний стан шестиквартирного будинку по [ADDRESS] не відповідає санітарно-технічним вимогам та є непридатним до нормальної експлуатації. Управлінню житлово-комунального господарства, відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення вирішити питання відселення сімей з будинку відповідно до чинного законодавства, внести житловий будинок по [ADDRESS] до список аварійного житлового фонду, житловій комісії включити мешканців будинку в пільговий список сімей, які потребують забезпечення жилою площею у зв`язку із відселенням після їх звернення в житлову комісію (а.с. 32). Згідно з рішенням Бердичівської міської ради від 18.09.2019 року №955 «Про знесення аварійного будинку [ADDRESS] » серія міської ради вирішила: Директору МК ВЖРЕП № 7 [PERSON] : 1.1. Забезпечити розбирання аварійного житлового будинку по [ADDRESS] , матеріали від розбирання оприбуткувати на склад підприємства та використати на ремонт житлового фонду. 1.2. Житловий будинок загальною площею 186,0 кв.м, житловою площею 136,0 кв.м, балансовою вартістю 470 946,07 грн., знос 426 099,52 грн., залишковою вартістю 44 846,55 грн., списати з балансу підприємства та внести відповідні зміни до бухгалтерського обліку. 2. Бердичівському відділенню ПАТ «Житомиргаз» ( [PERSON] ) відключити будинок від газопостачання. 3. Бердичівському РЕМ ( [PERSON] ) відключити будинок від електропостачання. 4. Контроль за виконанням цього рішення покласти на комісію житлової політики, інженерного господарства, будівництва, транспорту, землекористування, комунального майна та власності, благоустрою та екології (а.с. 20). Відповідно до долучених до позову листів [PERSON] 30.01.2020 та 29.12.2023 зверталася із заявами до Бердичівського міського голови з проханням виділення їй рівноцінного житла, взамін знесеного (квартири [ADDRESS] ) (а.с. 13, 15). Відповідно до повідомлень заступника міського голови від 26.06.2020,28.02.2023 та 22.01.2024 [PERSON] повідомлено, що житловий будинок було знесено на підставі рішення Бердичівської міської ради від 18.09.2019 № 955 «Про знесення аварійного будинку [ADDRESS] ». Так як житловий будинок загрожував обвалом всім мешканцям аварійного житла, всім мешканцям було запропоновано тимчасово відселитися в житловий фонд для тимчасового проживання по [ADDRESS] , на що було отримано відмову. У міському бюджеті не передбачені кошти для виплату компенсації власникам жилих приміщень, які непридатні для проживання. Враховуючи, що сім`я [PERSON] має у приватній власності житловий будинок питання надання житла замість аварійного буде вирішуватися тоді, коли у наявності міської ради буде рівноцінне житло (а.с. 12, 14, 16). Відповідно до довідки заступника міського голови віз 28.02.2024 [PERSON] , [ADDRESS] на квартирному обліку при виконавчому комітеті Бердичівської міської ради не перебуває (а.с.31). Норми права застосовані судом, аналіз доводів сторін, висновки суду Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з пунктами 1-4, 8, 12-13 частини першої статті 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства, на території району, міста, району в місті здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); керують житловим господарством, забезпечують належний технічний стан, капітальний і поточний ремонт житлового фонду, що є у віданні Ради; здійснюють управління житловим фондом місцевих Рад (частина перша статті 18); здійснюють контроль за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду; здійснюють контроль за діяльністю житлово-будівельних кооперативів, за експлуатацією та ремонтом належних їм будинків, скасовують рішення загальних зборів або правління житлово-будівельного кооперативу, що суперечать законодавству (стаття 138); здійснюють контроль за утриманням будинків, що належать громадянам (стаття 154); подають громадянам допомогу в проведенні ремонту жилих приміщень (стаття 178). Управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником (стаття 18 ЖК України). Відповідно до статті 30 ЖК України державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду здійснюється Радами народних депутатів, їх виконавчими і розпорядчими органами, а також спеціально уповноваженими на те державними органами в порядку, встановленому законодавством. У статті 7 ЖК України визначено, що періодично, у строки, встановлювані Кабінетом Міністрів України, провадиться обстеження стану жилих будинків державного і громадського житлового фонду. Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) ради. Непридатні для проживання жилі приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів може бути переобладнено в нежилі за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради. Порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статей 110 та 112 ЖК України громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий. Якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої ради чи державною, кооперативною або іншим громадським об`єднанням, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої ради. Відповідно до статті 113 ЖК України надаване громадянам у зв`язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім`ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру. Надаване громадянам у зв`язку з виселенням інше жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам (стаття 114 ЖК України). Тобто, інших норм, які б регулювали порядок відселення громадян із будинків, що загрожують обвалом, з наданням іншого благоустроєного житла в ЖК України немає. Тому Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області належить зобов`язати надати [PERSON] інше благоустроєне рівноцінне житло, замість належного їй зруйнованого житла, що за адресою: [ADDRESS] . Висновки суду узгоджуються із правовим висновком щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеним Верховним Судом у постановах: від 06 травня 2020 року у справі № 461/6005/17, від 01 грудня 2022 року у справі № 461/4417/20, від 24.04.2023 у справі №461/8025/21. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Той факт, що позивачка не перебуває на квартирному обліку не звільняє відповідача від виконання вимог ст. 110 та 112 ЖК України щодо надання іншого житла взамін зруйнованого. Доводи представника відповідача, що на позивачці також лежав обов`язок до збереження житла суд відхиляє, оскільки доказами не доведено, що її дії чи бездіяльність призвели до руйнації будинку. Доводи відповідача, що від відселення в інше житло позивачка відмовилася доказами не доведено, як і не встановлено, що житло, яке пропонувалося є рівнозначним, взамін зруйнованому. Заяву представника відповідача щодо застосування строку позовної давності суд вважає безпідставною, із таких підстав. Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Згідно з ч.ч. 3, 4, 5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Крім того Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Врахувавши, що рішення про знесення аварійного будинку було ухвалене 18.09.2019, а Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, який тривав до 01 липня 2023 року, та воєнний стан, який в Україні триває із 24.02.2022, строк позовної даності не сплив. Розподіл судових витрат Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги, судові витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн належить їй компенсувати за рахунок відповідача.

Outcome: approved