Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітньої дитини-сироти [PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Гайворонська державна нотаріальна контора Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Гайворонський відділ державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна. Позовна заява мотивована тим, що позивач являється опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] . В малолітньої [PERSON] були батьки: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] .02.2015 року. 09.07.2015 року [PERSON] заповів своє нерухоме майно, а саме: 1) житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною ділянкою, який знаходиться в [ADDRESS] ; 2) житловий будинок з надвірними будівлями та присадибною ділянкою біля нього, який знаходиться в [ADDRESS] ; 3) державний акт серія КР № 048098 на право власності на земельну ділянку розміром 2,70 га, яка розташований на території Вікнинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області; 4) державний акт серія ІІІ-КР № 014019 на право власності на земельну ділянку розміром 3,00 га, яка розташована на території Вікнинської сільської ради, своїй донці [PERSON] , [INFO] , згідно заповіту від 09.07.2015 року. 05.12.2023 року позивач як законний представник спадкоємця дитини-сироти [PERSON] звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з арештом нерухомого майна, належного спадкодавцю. 25.12.2023 року позивач як законний представник спадкоємця дитини-сироти [PERSON] , звернулась до державної виконавчої служби з заявою щодо зняття арешту з майна [PERSON] , але отримала відмову в задоволенні своєї заяви щодо зняття арешту з майна. Позивачу стало відомо, що згідно виконавчого листа № 2-5105 від 02.12.2005 року виданого Кіровським районним судом, 10.08.2010 року було відкрито виконавче провадження № 20727678 державним виконавцем Гайворонського відділу державної виконавчої служби. У Куцого Г.В. була заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] в сумі 44295,50 грн. По даному виконавчому провадженню державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника від 06.03.2018 року в якій зазначено - накласти арешт на все майно, що належить боржнику. А вже 27.06.2018 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Позивач зазначає, що являється охоронником спадкового майна по заповіту померлого [PERSON] Малолітня дитина-сирота [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] та у зв`язку із накладенням арешту на майно померлого не має змоги оформити свої спадкові права. Тобто, на даний момент, майно що знаходиться під арештом, фактично перебуває у користуванні та володінні позивача, як у опікуна малолітньої [PERSON] . Усі майнові та немайнові відносини, між [PERSON] та [PERSON] на момент смерті [PERSON] були припиненні. Малолітня [PERSON] позбавлена права оформити належне її право власності на спадкове майно. Оскільки всі виконавчі провадження, по відношенню до [PERSON] були завершені, а також з урахуванням того, що боржник [PERSON] помер [INFO] і арешт з усього його майна не знято, позивач змушена звертатися за захистом прав та законних інтересів малолітньої [PERSON] до суду. У зв`язку з викладеним просить суд зобов`язати Гайворонський відділ державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області - зняти арешт з усього майна померлого [PERSON] , накладений постановою державного виконавця Гайворонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про арешт майна боржника від 06.03.2018 року в межах виконавчого провадження №20727678, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-5105 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 05.04.2024 року на адресу суду надійшла заява від представника Гайворонського ВДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у який представник відділу просить відмовити у задоволенні позову, оскільки Гайворонський ВДВС не є належним відповідачем по справі. Ухвалою суду від 09.04.2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Волошина М.Г. про залучення співвідповідачів по даній справі та заміну первісного відповідача за даним позовом на залучених співвідповідачів. Залучено до участі у справі [PERSON] та [PERSON] в якості співвідповідачів. Замінено первісного відповідача за позовом з Гайворонського ВДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Залучено до участі у справі Гайворонський ВДВС у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача\~в судовому\~засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Додатково зазначила, що спілкувалась у телефонному режимі з відповідачем [PERSON] та повідомила його про дату, час та місце розгляду справи, однак він повідомив, що не бажає приймати участь в розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відзиву на\~позовну заяву\~чи будь-яких заяв/клопотань на адресу суду не надіслав. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, матеріали копії спадкової справи №71/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.2011 року виданого Вікнинською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). Відповідно до копії розпорядження голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 21.09.2015 року №265-р «Про призначення опіки над малолітньою [PERSON] , [INFO] » [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва № [NUMBER] від 24.06.2005 року на право особистої власності на житловий будинок та копії свідоцтва № [NUMBER] від 27.07.2005 року на право особистої власності на житловий будинок виданих виконавчим комітетом Вікнинської сілької ради, являється власником жилих будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 23-24). Відповідно до\~копії державного\~акта на\~право власності\~на земельну\~ділянку серія\~КР №048098\~та копії\~витягу з\~державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності №23231226\~від 20.06.2014\~року,\~ [PERSON] \~є власником\~земельної ділянки\~площею 2,70\~га та земельної ділянки площею 3,0001 га, кадастровий номер 3521184400:02:000:0044 (а.с. 25-26). Покійний [PERSON] залишив заповіт від 09.07.2015 року, яким заповів [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями та присадибною ділянкою, який знаходиться в [ADDRESS] та жилий будинок з надвірними будівлями та присадибною ділянкою біля нього, який знаходиться в [ADDRESS] ; Державний акт на право власності на земельну ділянку серія КР № 048098 розміром 2,70 га, яка розташований на території Вікнинської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-КР № 014019 розміром 3,00 га. Наявність та чинність вказаного заповіту підтверджується копією заповіту (а.с. 16) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі 06.04.2023 року та 28.08.2023 року відповідно заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що вбачається з оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №71/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 38, 41). Позивач [PERSON] прийняла спадщину як опікун [PERSON] після смерті [PERSON] шляхом подачі 08.05.2023 заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що вбачається з оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №71/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 39). На момент смерті з [PERSON] за його адресою проживання ніхто не був зареєстрований та не проживав разом з ним, що вбачається з копії довідки № 140 від 06.04.2023 року виданою Червоненським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області (а.с. 43). Відповідно до копії довідки №377 від 06.12.2023 виданою Червоненським старостинським округом Гайворонської міської ради Кіровоградської області [PERSON] являється охоронником спадкового майна по заповіту померлого [PERSON] (а.с. 27). Постановою № 283/02-31 від 05.12.2023 року державний нотаріус Гайворонської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Ковбасюк Н.Ю. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно у зв`язку з арештом нерухомого майна, належного спадкодавцю (а.с. 17). Гайворонським відділом державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шведенко В.І. надано відповідь за №3335 від 19.01.2024 року щодо закінчення виконавчого провадження №20727678 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] . Відповідно до реєстру електронного архіву АСВП 27.06.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту з майна боржника станом на 27.06.2018 року у державного виконавця були відсутні. Станом на 19.01.2024 року постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.06.2018 року не скасована. Таким чином відділ не в змозі задовольнити заяву [PERSON] щодо зняття арешту з майна [PERSON] (а.с. 18). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гайворонського районного управління юстиції від 10.08.2010 року ВП №20727678 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5105 від 02.12.2005 року виданого Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини (а.с. 20). У зв`язку з наявною у [PERSON] заборгованістю по сплаті аліментів (а.с. 19) у даному виконавчому провадженні державним виконавцем постановою від 06.03.20218 року накладено арешт на все належне [PERSON] майно (а.с. 21). 27.06.2018 року постановою державного виконавця виконавчий лист №2-5105 від 02.12.2005 року повернуто стягувану (а.с. 22). Норми права та мотиви їх застосування. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218, ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Статтею 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). В спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту. Таким чином, вбачається, що позивач є спадкоємцем після померлого [PERSON] та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, є особою права якої порушуються у зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво на спадщину із-за наявності не знятого арешту з усього майна спадкодавця. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Виходячи з обставин справи, позивач не може завершити процедуру оформлення спадкових прав на нерухоме майно, зважаючи на існування обтяження у вигляді арешту. Вказаний арешт не був знятий державним виконавцем, за відсутності на те підстав передбачених ст. 40 та ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». З матеріалів справи вбачається, що боржником у виконавчому провадженні по стягненню аліментів був батько позивача, який помер [INFO] . Аліменти стягувались на утримання сина [PERSON] від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Під час виконання рішення суду про стягнення аліментів у рамках виконавчого провадження на все майно, належне боржнику [PERSON] , 06.03.2018 року накладено обтяження у вигляді арешту. Позивач [PERSON] , як спадкоємець, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька, оскільки на стадії виконання рішення суду, зокрема при поверненні виконавчого документу про стягнення аліментів, не вирішувалось питання про зняття арешту з майна боржника. Із урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved