Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу (а. с. 2-4). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 06 травня 2017 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося внаслідок втрати взаєморозуміння, неповаги відповідача до позивачки як особистості, неврахування думки позивачки при вирішенні сімейних питань. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, через відсутність іншого житла проживають разом у одному будинку. Позивачка наголошує на тому, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, у зв`язку з чим звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Позивачка та її представниця про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, але до суду від представниці позивачки надійшло клопотання, в якому просила суд про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити без надання строку для примирення, про що позивачка також зазначала у позовній заяві, поданій до суду. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити без надання строку для примирення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання та заява про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 06 травня 2017 року Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON] (а. с. 6, 7), позивачкою у справі, та [PERSON] (а. с. 8-10, 11, 26, 30), відповідачем у справі, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 47 (а. с. 5). Сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 12, 14). Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи № 829. № 82/2018, виданими за відомостями Виконавчого комітету Арцизької міської ради, довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 716 від 27 серпня 2020 року, виданою Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, малолітні діти зареєстровані зі своєю матір`ю [PERSON] , позивачкою у справі, за однією адресою, а саме: [ADDRESS] (а. с. 7, 13, 15). Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносин не підтримують. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них немає, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище « [PERSON] », позивачка не виявила бажання після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначила у позовній заяві, поданій до суду, та, зокрема, зазначила представниця позивачки у заяві, поданій до суду, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав після припинення шлюбу між сторонами змінювати прізвище позивачки. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абзацом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі статей 56, 104, 110-113, 114, 115 СК України,

Outcome: approved