Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

12.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна. 15.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що [INFO] у його батька [PERSON] , стався інсульт (гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні лівої середньої мозкової артерії на фоні гіпертонічної хвороби ІІІ ст., церебрального атеросклерозу). Навіть після лікування в стаціонарі протягом чотирьох місяців [PERSON] залишився лежачим хворим, йому важко було ворушити навіть кінцівками. Батько погано розумів що відбувається навколо, ледь впізнавав рідних та говорив. Після огляду медико-соціальною експертною комісією 13.08.2020 [PERSON] була встановлена перша група інвалідності «Б». 01.12.2022 [PERSON] був знов госпіталізований з діагнозом: повторне (І-2018) гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні лівої середньої мозкової артерії на фоні гіпертонічної хвороби ІІІ ст., церебрального атеросклерозу. Після повторного інсульту стан [PERSON] став ще гіршим. Наразі він взагалі не може самостійно себе обслуговувати навіть в елементарних речах, майже не може говорити та рухатись, дуже погано усвідомлює дійсність. Виходячи з цих обставин, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, потребує забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, тому необхідно його визнати недієздатним та призначити йому опікуна. 15.09.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 16.10.2023 на виконання ухвали суду від 15.09.2023 Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги надійшов супровідний лист про надання [PERSON] безоплатної вторинної правової допомоги та уповноважено адвоката Луценко О.А. на представництво інтересів на підставі доручення № 1136 від 13.10.2023. 16.10.2023 у судовому засіданні представником заявника подано клопотання про витребування історії хвороби [PERSON] з КП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР. 16.10.2023 ухвалою суду з власної ініціативи витребувано у відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) інформацію про наявність у [PERSON] [INFO] , проживаючого за адресою [ADDRESS] , дружини, дітей чи інших близьких родичів. 16.10.2023 клопотання представника заявника адвоката Ларіонова С.Б. про витребування доказів задоволено, витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1» Одеської міської ради (65000, м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, 32) історію хвороби [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою [ADDRESS] . 27.10.2023 від представника заявника надійшла заява про приєднання документів до матеріалів справи, а саме: свідоцтво про смерть [PERSON] ; довідка від 15.02.2023 № 5106-7001714890 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] ( [INFO] ); свідоцтво про народження [PERSON] ; копія паспорта [PERSON] ( [INFO] ); картка платника податків [PERSON] ; пенсійне посвідчення [PERSON] ; довідка МСЕК [PERSON] ; довідка від 30.12.2022 № 5105-5002483300 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] ( [INFO] ); довідка від 26.12.2022 № 5105-5002456696 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] ( [INFO] ); копія паспорта [PERSON] ; довідка від 15.02.2023 № 5106-7001714865 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] ; пенсійне посвідчення [PERSON] ; відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.10.2023 стосовно [PERSON] ; Форма ОК-7 Латиша С.В.; витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» стосовно [PERSON] [INFO] 03.11.2023 на виконання ухвали суду від 16.10.2023 від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі надійшли відомості про наявність актових записів цивільного стану. 06.11.2023 від КП «Міська клінічна лікарня № 1» ОМР надійшли оригінали медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] ( [INFO] ) № 11231/1148 за 2022 рік на 22 арк. 01.12.2023 від [PERSON] надійшла заява у якій він надає згоду на визнання свого батька [PERSON] недієздатним та призначення опікуном брата [PERSON] 18.12.2023 ухвалою суду призначено у справі судово-психіатричну експертизу проведення якої доручено Одеській філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (65006, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9) та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 26.01.2024 від представника заявника надійшла заява про направлення консультативного висновку спеціаліста КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР від 22.01.2024. 27.02.2024 до суду від в.о. начальника Одеської філії СПЕ ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» надійшов лист з висновком судово-психіатричного експерта № 132 та матеріали цивільної справи № 522/17902/23 у 1 томі на 80 аркушах. 15.03.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду. 27.05.2024 у судовому засіданні представником заінтересованої особи подано подання про можливість та доцільність призначення гр. [PERSON] [INFO] опікуном над гр. [PERSON] [INFO] . Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного. Фізична особа, яка внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, може бути, відповідно до ст. 39 ЦК України, визнана судом недієздатною. Згідно Закону України «Про психіатричну допомогу» під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характеру (затьмарення свідомості, порушення адаптації та сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), яке позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, оцінювати свій психічний стан і поведінку. Предметом судової діяльності є безпосереднє визначення наявності підстав для встановлення такого правового статусу фізичної особи, як обмеження у дієздатності чи визнання її недієздатною. Фізична особа визнається недієздатною лише на підставі рішення суду у порядку, встановленому ЦПК України. Необхідність судового порядку визнання громадянина обмежено дієздатним або недієздатним обумовлюється істотною зміною правового становища громадянина, який на невизначений період позбавляється можливості самостійно здійснювати свої права і обов`язки. Судова процедура покликана гарантувати правомірність правообмежень, які вживаються до громадянина, особливо якщо судовий розгляд ініційовано особами, що претендують на роль опікунів або піклувальників. Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~ЦПК України. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних закладів. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст. 41 ЦК України). Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до\~ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними. Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Згідно з абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.\~У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. З аналізу наведених норм слідує, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях. З Висновку судово-психіатричного експерта № 132 від 16.02.2024 слідує, що [PERSON] , [INFO] , на теперішній час страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Органічного розладу особистості та поведінки судинного генезу, виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант», за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також у мотивувальній частині висновку експертом зазначено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Кваліфікація експерта сумнівів не викликає. Доказів, що ставили б під сумнів висновок експерта, в судовому засіданні не здобуто. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Щодо заяви в частині призначення [PERSON] опікуном його батька [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно з поданням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним призначити гр. [PERSON] , [INFO] опікуном над гр. [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі від 16.10.2023 у [PERSON] є дружина [PERSON] ( [INFO] ), син [PERSON] ( [INFO] ), син [PERSON] ( [INFO] ) та онук [PERSON] ( [INFO] ). Згідно довідки від 30.12.2022 № 5105-5002483300 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 26.12.2022 № 5105-5002456696 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. [PERSON] є пенсіонеркою за віком та інвалідом 2 гр. захворювання загальне, що підтверджується пенсійним посвідченням від 26.10.2016 № 2038913266 та висновком МСЕК м. Волновахи від 31.08.2016. З довідки від 15.02.2023 № 5106-7001714865 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання [ADDRESS] . Разом з ним проживає його неповнолітній син [PERSON] , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 15.02.2023 № 5106-7001714890. Мати дитини [PERSON] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.02.2023, актовий запис № 67. [PERSON] [INFO] , є пенсіонером за вислугою років, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься копія пенсійного посвідчення від 28.12.2021 № [NUMBER] . Із заяви [PERSON] , [INFO] , який є сином [PERSON] та братом [PERSON] , слідує, що він є пенсіонером та виховує самостійно малолітню дитину, тому його можливості по догляду за батьком обмежені. Зазначає, що не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатним та призначення йому опікуна [PERSON] . Згідно довідки від 17.03.2023 № 5105-5002651180 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання [ADDRESS] . Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 16.10.2023 за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2023 року, [PERSON] отримав дохід у Регіональній Філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Філії «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця». З довідки Пенсійного фонду України вбачається, що останнім місцем роботи [PERSON] є Філія «Відомча воєнізована охорона» Акціонерного товариства «Українська залізниця». З його заробітної плати до Пенсійного фонду України здійснюються відрахування в період з 2011 року по 2023 рік. Відповідно до\~статті 62 ЦК України\~опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з частинами четвертою та п`ятою\~статті 63 ЦК України\~опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини першої\~статті 67 ЦК України\~опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07.04.2022 у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 № 34/166/131/88. Отже, призначення опікуна недієздатній особі здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог\~ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Системний аналіз наведених норм права указує, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №\~736/1508/17 (провадження № 61-39361св18). Таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п.3.1 Правил опіки та піклування). Аналізуючи норми ЦК України так ЦПК України у цьому питанні, слід звернути увагу, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. У даній справі подання органу опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про призначення [PERSON] опікуном над недієздатним батьком [PERSON] не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань з посиланням на наявні докази щодо можливості заявника бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника бути опікуном над [PERSON] . При цьому у поданні Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.05.2024 № Л-928 зазначено, що відповідно до довідки від 17.04.2024 № 1704/24-75 [PERSON] [INFO] , працює в ФОП [PERSON] на посаді менеджер (заступник керівника) з 09.01.2024 та має постійний дохід. Форма організації праці дистанційна робота. Проте суду доказів на підтвердження зміни з 09.01.2024 [PERSON] місця роботи та відрахування податків з його заробітної плати, заявником не надано. Тобто суду не доведено, що у [PERSON] є достатньо вільного часу для опіки над батьком. Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку, яка є військовозобов`язаним, із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений\~статтею 65 Конституції України\~обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого. Отже, встановлення опіки корелюється із формулювання підстав для звільнення з військової служби або надання відстрочки від військової служби, передбаченими чинним законодавством України. Суд враховує, що недієздатна особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У даному випадку у [PERSON] є дружина та старший син, дружина якого померла та який самостійно виховує неповнолітню дитину, що надає йому на даний час право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, тобто є ще двоє родичів, які можуть доглядати за [PERSON] . Заявою від 29.11.2023 брат заявника [PERSON] повідомив суд про обмеженість його можливостей по догляду за батьком, у зв`язку із самостійним вихованням дитини, однак не відмовився бути опікуном [PERSON] . Матеріали справи також не містять будь-яких доказів про наявність у [PERSON] позитивного відношення, прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними, а, відтак, і про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме його інтересам. В зв`язку з вище наведеним у сукупності, суд критично ставиться до подання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 27.05.2024 № Л-928, вважає його прийнятим із застосуванням суто формального підходу для вирішення питання про призначення заявника опікуном над [PERSON] , та в зв`язку з цим не враховує його під час ухвалення рішення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] про призначення його опікуном над недієздатним [PERSON] слід відмовити за її необґрунтованістю. Отже, заява підлягає частковому задоволенню відповідно до наведених висновків. Згідно ч. 2\~ст. 299 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial