Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Григорів Віталій Богданович звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД», [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін Андрій Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, [PERSON] про визнання недійсним правочину та витребування майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачеві [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради № 1144/3213 від 24.12.2009 було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га із кадастровим номером 8000000000:85:977:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, 14.05.2010 на підставі вказаного рішення Київради [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №793754. Як зазначає позивач, у січні 2020 року їй стало відомо про порушення її права власності та викрадення земельної ділянки шляхом перереєстрації права власності на ділянку за юридичною особою на підставі підробленого від її імені документу та подальший перепродаж ділянки [PERSON] та [PERSON] . Невідомі особи у невстановлений час, але не пізніше 01.03.2019 підробили офіційний документ, датований 20.02.2019 - акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» (далі - ТОВ «НІЛД ЛТД»), ЄДРПОУ 42778669, відповідно до якого [PERSON] , нібито будучи учасником та директором ТОВ «НІЛД ЛТД», 20.02.2019 підписала вказаний акт, на підставі якого передала товариству для внесення до його статутного капіталу належну їй земельну ділянку площею 0,1000 га із кадастровим номером 8000000000:85:977:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, особа [PERSON] нібито встановлена, а справжність підписів від її імені у підробленому документі начебто посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним Андрієм Олеговичем. Відповідно до інформації, наданої приватним нотаріусом Чигріном А.О. у ході судового розгляду Оболонським районним судом міста Києва справи №756/4907/20, приватний нотаріус Чигрін А.О. підписи [PERSON] в акті не посвідчував, у реєстрі вчинюваних нотаріальних дій відповідні записи не робив, підписи від його імені в акті також підроблені. Між іншим зазначається, що позивач ніколи не була учасником, директором чи засновником ТОВ «НІЛД ЛТД» та не підписувала будь-яких документів з цього приводу. Також, не мала наміру вносити належне на праві власності нерухоме майно до статутного капіталу ТОВ «НІЛД ЛТД», акт приймання-передачі від 20.02.2019 не підписувала. 01.03.2019 державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіна Юлія Володимирівна за зверненням невідомої особи на підставі підробленого документа прийняла незаконне рішення з індексним номером 45769960 та вчинила у Державному реєстрі прав незаконний запис номер 30519685, яким зареєстровано право власності за ТОВ «НІЛД ЛТД», ЄДРПОУ 42778669 на вказану земельну ділянку. Таким чином, позивач зазначає, що земельна ділянка вибула із власності на підставі підроблених документів поза її волею. У подальшому, не пізніше 31.05.2019 невстановлені особи підробили офіційний документ - датований 20.05.2019 рішення учасника ТОВ «НІЛД ЛТД» №02-05-19, згідно з яким учасник ТОВ «НІЛД ЛТД» [PERSON] нібито надала згоду директору ТОВ «НІЛД ЛТД» [PERSON] на відчуження (продаж) вказаної земельної ділянки на користь будь-яких третіх осіб. 31.05.2019 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. посвідчила та зареєструвала у реєстрі вчинюваних нотаріальних дій за номером 3596 договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ТОВ «НІЛД ЛТД» продало, а [PERSON] купила земельну ділянку, право власності якої було зареєстровано у Державному реєстрі прав, запис номер 31812789. Однак, на момент укладення вищевказаного договору ТОВ «НІЛД ЛТД» не набуло права власності на ділянку, отже не мало повноважень на її продаж. У подальшому, 30.07.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М. посвідчила та зареєструвала у реєстрі вчинюваних нотаріальних дій за номером 3429 договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила спірну земельну ділянку, за якою було зареєстровано право власності у Державному реєстрі прав, запис номер 37544829. За таких обставин, позивач вважає, що оскільки земельна ділянка вибула із власності [PERSON] поза її волею, то [PERSON] на момент укладення 30.07.2020 договору купівлі-продажу із [PERSON] не набула у встановленому законом порядку права власності, не була її власником і не мала повноважень її продавати. З огляду на вищевказане, позивач просить суд визнати недійсним з моменту укладення правочину - акт приймання-передачі майна від 20.02.2019 про передачу учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» [PERSON] директору Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» [PERSON] в якості внеску до статутного капіталу товариства нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1000 га із кадастровим номером 800000000:85:977:0027 за адресою: [ADDRESS] ; відновити становище, яке існувало до укладення недійсного правочину - витребувати від [PERSON] , [INFO] , належне [PERSON] , [INFO] , нерухоме майно, яке вибуло із власності не з її волі, а шляхом викрадення - земельної ділянки площею 0,1000 га із кадастровим номером 800000000:85:977:0027 за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД», [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін Андрій Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, [PERSON] про визнання недійсним правочину та витребування майна. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. 17.11.2021 від представника позивача [PERSON] - адвоката Григоріва В.Б. надійшла заява про зміну підстав позову шляхом доповнення раніше заявлених підстав новими обставинами. Представник позивача зазначає, що державний реєстратор КП «Реєстратор» Нікітіна Ю.В., приймаючи незаконне рішення з індексним номером 45769960 та вчиняючи у Державному реєстрі прав незаконний запис номером 30519685, яким зареєструвала право власності ТОВ «НІЛД ЛТД» на спірну земельну ділянку, порушила вимоги закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Поряд з чим, [PERSON] не внесла до Державного реєстру речових прав відомості про особу, яка подала заяву для вчинення реєстраційної дії та документи; не одержувала із Державного земельного кадастру інформацію щодо земельної ділянки та зареєстровані у кадастрі права на цю земельну ділянку, оскільки у розділі «підстава виникнення права власності» відсутні такі відомості, при цьому державному реєстратору для вчинення реєстраційної дії не надавався документ про право власності [PERSON] на земельну ділянку. 30.11.2021 на адресу суду від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна А.О. надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких, серед іншого, зазначено, що ним ніколи не засвідчувався ні «акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Нілд ЛТД» від 20.02.2019», ні підписи будь-яких осіб у ньому, відповідно, у Реєстрі нотаріальних дій, який ведеться приватним нотаріусом Чигріним А.О., відсутні записи №1002 і 1003 про засвідчення підписів осіб у зазначеному акті, а його засвідчувальний напис на акті є очевидно сфальсифікованим. Також просив вирішити справу відповідно до закону та матеріалів справи. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21.01.2022 клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Григоріва В.Б. про витребування доказів та інформації задоволено частково, витребувано у Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації сформовану державним реєстратором реєстраційну справу за результатами прийнятого [PERSON] рішення з індексним номером 45769960 та вчиненого нею у Державному реєстрі прав запису №30519685, яким зареєстровано право власності ТОВ «НІЛД ЛТД» на земельну ділянку (об`єкт нерухомого майна 1777022280000); витребувано у Державного підприємства «Національні інформаційні системи» сканкопії документів, використаних державним реєстратором для вчинення реєстраційної дії [PERSON] (рішення з індексним номером 45769960, запис №30519685, яким зареєстровано право власності ТОВ «Нілд ЛТД» на земельну ділянку (об`єкт нерухомого майна 1777022280000); витребувано у Печерської районної у м. Києві державної адміністрації (реєстраційну справу ТОВ «Нілд ЛТД»; витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чигріна Андрія третій примірник акта приймання-передачі від 20.02.2019, документи, які стали підставою для його складання і посвідчення та для огляду у судовому засіданні під час розгляду справи по суті реєстр вчинюваних нотаріальних дій (реєстрові номери 1002, 1003); оригінал примірника статуту ТОВ «НІЛД ЛТД», затвердженого рішенням засновника товариства [PERSON] №1 від 22.12.2018 та документи, які надавались для вчинення нотаріальної дії; оригінал примірника заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «НІЛД ЛТД» від 22.12.2018 та документи, які надавались для вчинення нотаріальної дії; оригінал примірника рішення засновника №1 від 22.12.2018 ТОВ «НІЛД ЛТД» про створення товариства та документи, які надавалися для вчинення нотаріальної дії; оригінал примірника рішення засновника №01-05-19 від 08.05.2019 ТОВ «НІЛД ЛТД» про звільнення та призначення директора товариства та документи, які надавалися для вчинення нотаріальної дії; оригінал примірника рішення засновника №02-05-19 від 20.05.2019 ТОВ «НІЛД ЛТД» про надання директору товариства повноважень на відчуження майна та документи, які надавалися для вчинення нотаріальної дії; для огляду у судовому засіданні під час розгляду справи по суті реєстр вчинюваних приватним нотаріусом Чигріном А.О. нотаріальних дій за 2018-2019 роки, у якому зареєстровані нотаріальні дії - 22.12.2018 реєстраційний номер 9721, 22.12.2018 за реєстраційним номером 9723, 22.12.2018 за реєстраційним номером 9722, 26.02.2019 за реєстраційним номером 1002, 26.02.2019 за реєстраційним номером 1003, 08.05.2019 за реєстраційним номером 1181, 20.05.2019 реєстраційний номер невідомий. 22.02.2022 до суду на виконання вимог ухвали від 21.01.2022 від Державного підприємства «Національні інформаційні системи» надійшов лист від 21.02.2022 у якому, повідомлено, що надання інформації з Реєстру не належить до повноважень ДП «НАІС», відтак у підприємства відсутні нормативно визначені можливості для надання відомостей з Державного реєстру прав, що витребовуються ухвалою. 10.05.2022 на адресу суду на виконання вимог ухвали від 21.01.2022 Департамент з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надіслав належним чином засвідчені копії документів реєстраційної справи №1777022280000 в електронному вигляді. Також повідомлено, що відповідно до Журналу обліку надходження (вибуття) реєстраційних справ, реєстраційна справа №177702228000, а саме: заява про державну реєстрацію права власності №32936848 від 01.03.2019 та документи, сформовані державним реєстратором КП «Реєстратор» Нікітіною Ю., відсутні на обліку в приміщенні Департаменту. Протокольною ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22.09.2022 було прийнято до розгляду вказану заяву про зміну предмета позову. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18.01.2023 клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Григоріва В.Б. про витребування доказів задоволено частково; витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової Ольги Василівни оригінали документів, які містять підписи [PERSON] : договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між [PERSON] та [PERSON] від 18.10.2019, реєстровий номер 927; договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки укладений між [PERSON] та [PERSON] від 17.05.2018, реєстровий номер 450; заяву [PERSON] від 18.10.2019; заяву [PERSON] від 18.10.2019; заяву [PERSON] від 18.10.2019; договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між [PERSON] та [PERSON] від 06.12.2019, реєстровий номер 1082; договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між [PERSON] та [PERSON] від 17.05.2018, реєстровий номер 451; заяву [PERSON] від 06.12.2019; заяву [PERSON] від 06.12.2019; заяву [PERSON] від 06.12.2019; заяву [PERSON] від 06.12.2019; заяву [PERSON] від 17.05.2018. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26.04.2023 клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Григоріва В.Б. від 12.11.2021 про призначення судової почеркознавчої експертизи (з урахуванням клопотання представника позивача від 18.11.2021) у цивільній справі за позовом позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нілд ЛТД", [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін Андрій Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, [PERSON] про визнання недійсним правочину та витребування майна, задоволено.Призначено у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нілд ЛТД", [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін Андрій Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, [PERSON] про визнання недійсним правочину та витребування майна, судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД», [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін Андрій Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, [PERSON] про визнання недійсним правочину та витребування майна на час проведення експертизи - зупинено. 21.09.2023 на адресу Оболонського районного суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) надійшов висновок за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №18736/23-32 від 14.09.2023, разом з матеріалами цивільної справи № 756/14326/21. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02.10.2023 провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД», [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін Андрій Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Наталія Миколаївна, [PERSON] про визнання недійсним правочину та витребування майна поновлено. Протокольною ухвалою суду від 24.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача у засідання суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені. При цьому, 02.05.2023 до суду представником позивача було подано заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі представника позивача, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Представник ТОВ «НІЛД ЛТД» у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, шляхом направлення судової повістки через засоби поштового зв`язку та розміщенням оголошення про виклик на сайті Судової влади України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач та його представник не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань до суду не надходили. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася, шляхом направлення судової повістки через засоби поштового зв`язку та розміщенням оголошення про виклик на сайті Судової влади України, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань до суду не надходили. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О., в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, при цьому, у поданих до суду письмових пояснення просив розглядати справу за його відсутності. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М. в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася, при цьому, у матеріалах справи наявні заяви нотаріуса про проведення судових засідань за її відсутності. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася шляхом розміщенням оголошення про виклик на сайті Судової влади України. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га із кадастровим номером 8000000000:85:977:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] на праві власності, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку від 14.05.2010 (том 1, а.с. 16-17). За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 24 червня 2015 року, викладеного в постанові у справі №6-318цс15, відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Як убачається з копії рішення засновника №1 ТОВ «НІЛД ЛТД» від 22.12.2018 засновником [PERSON] вирішено: 1) створити Товариство з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД», 2) затвердити повне найменування товариства: Товариство з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД». Затвердити скорочене найменування товариства: ТОВ «НІЛД ЛТД», 3) затверджено статутний капітал товариства, у розмірі 100000,00 грн, статутний капітал формується майновим внеском засновника, оцінений засновником на суму 100000,00 грн., а саме наступним майном: об`єкт нерухомого майна, земельна ділянка розміром 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:85:977:0027, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 4)визначено розподіл часток у Статутному капіталі Товариства наступним чином: [PERSON] - 100% Статутного капіталу, що становить 100 000,00 грн., 5) визначено місцезнаходження товариства за адресою: м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.131, 6) Затверджено статут товариства (том 1, а.с. 169). 20.02.2019 на підставі Акту приймання-передачі майна, що вноситься до Статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД», учасник товариства [PERSON] передала до Статутного капіталу Товариства, а Товариство прийняло у власність об`єкт нерухомого майна на суму 100 000,00 грн., а саме: земельну ділянку розміром 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:85:977:0027, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт підписано позивачем в якості учасника товариства з однієї сторони та його директором з іншої сторони. Справжність підпису засвідчено Приватним нотаріусом КМНО Чигріним А.О. (том 1, а.с. 21-22). На підставі викладеного, 01.03.2019 реєстратором КП «Реєстратор» Нікітіною Юлією Володимирівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45769960 щодо проведення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку за кадастровим номером 8000000000:85:977:0027 за адресою: [ADDRESS] , за Товариством з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД». Підставою прийняття відповідного рішення зазначено рішення засновника, серія та номер: 1, виданий 22.12.2018, видавник: [PERSON] ; акт приймання-передачі майна, серія та номер б/н, виданий 20.02.2019, видавник сторони (том 1, а.с.42). Згідно з рішення учасника №01-05-19 ТОВ «НІЛД ЛТД» від 08.05.2019, [PERSON] прийнято рішення: звільнити з посади директора товариства [PERSON] з 08.05.2019, призначити на посаду директора товариства [PERSON] з 09.05.2019. Справжність підпису [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чигріним А.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1181 (том 1, а.с. 170). Відповідно до рішення учасника №02-05-19 ТОВ «НІЛД ЛТД» від 20.05.2019, [PERSON] надано згоду директору товариства [PERSON] на відчуження земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:85:977:0027, що належить товариству, за ціною не нижче 100 000,00 грн. на користь будь-яких третіх осіб та уповноважено директора товариства [PERSON] на підписання всіх необхідних документів, що необхідні для відчуження (продажу) земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:85:977:0027 (том 1, а.с. 46). У подальшому, 31.05.2019 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ТОВ «НІЛД ЛТД» в особі директора [PERSON] та [PERSON] , право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:85:977:0027 перейшло до [PERSON] та було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., номер запису про право власності -31812789 (а.с. 37- 45). 30.07.2020 [PERSON] на підставі договору купівлі-проваджу земельної ділянки відчужила на користь [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер - 8000000000:85:977:0027, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.08.2021, право власності на земельну ділянку з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №1777022280000 було зареєстровано за [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Халявкою Н.М., номер запису права власності - 37544829 (том 1, а.с. 53-59). Пред`являючи вимогу про визнання недійсним акту приймання-передачі майна від 20.02.2019 про передачу учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» [PERSON] директору Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» [PERSON] в якості внеску до статутного капіталу товариства нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровим номером 800000000:85:977:0027 за адресою: [ADDRESS] , позивач посилалася на те, що вона не підписувала вказаний акт прийому-передачі майна та ніколи не мала наміру передавати належне їй на праві власності майно до статутного капіталу товариства, учасником якого вона ніколи не була. Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частина друга). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами (частина третя). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта). Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Таким чином, недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі. Згідно усталеної практики Верховного Суду, акт приймання-передачі майна до статутного капіталу господарського товариства за своєю правовою природою є двостороннім правочином, оскільки такий акт підтверджує волевиявлення його сторін та має відповідні юридичні наслідки: набуття та припинення права власності на нерухоме майно. При цьому, оскарження правочину, оформленого актом приймання-передачі майна до статутного капіталу товариства є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків позивача у розумінні статті 16 Цивільного кодексу України. Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 11.09.2018 у справі № 918/1377/16, від 12.06.2019 у справі № 927/352/18, від 10.09.2019 у справі №918/370/18. Відповідно до пункту 48 Порядку №1127, для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, яке передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна, підписаний власником (співвласниками) та особою, що діє від імені відповідної юридичної особи. Якщо майно відповідно до закону належить на праві спільної сумісної власності подружжю (колишньому подружжю), акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна, підписується кожним з подружжя (колишнього подружжя) незалежно від наявності державної реєстрації права власності лише в одного з них; 3) рішення органу або особи, уповноважених установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення у випадках, передбачених законом. Справжність підписів на документах, передбачених підпунктами 2 та 4 пункту 48 Порядку №1127, засвідчується відповідно до Закону України "Про нотаріат". З наведеного слідує, що волевиявлення учасників правочину щодо передачі майна до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю оформляється актом приймання-передачі майна, який укладається у письмовій формі та засвідчується нотаріально. За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як убачається із висновку експерта КНДІСЕ №18736/23-32 від 14.09.2023 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у даній справі підписи від імені [PERSON] : у графі «Підпис: [PERSON] ___» у Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» за 2018, який затверджений рішенням засновника №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» від 22.12.2018 та посвідчений Чигріном А.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу і зареєстрований у реєстрі за №9721; у графі «Підпис: [PERSON]___» у Рішенні учасника №01-05-19 Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» від 08.05.2019, яке посвідчено Чигріном А.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу і зареєстровано у реєстрі за №1181; у графі « [PERSON] (підпис) 22.12.2018» у заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» від 22.18.2018, яка посвідчена Чигріном А.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу і зареєстровано у реєстрі за №9723; у графі «Підпис: [PERSON]___» у Рішенні засновника №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» від 22.12.2018, яке посвідчено Чигріном А.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу і зареєстровано у реєстрі за №9722, виконані не [PERSON] , а іншою особою. Встановленими висновком експерта обставинами спростовуються дійсні наміри та волевиявлення позивача на створення відповідача ТОВ «НІЛД ЛТД», окрім того, спростовується також і правомірне внесення до статутного капіталу відповідача нерухомого майна за оскаржуваним правочином. Судом встановлено, що на акті приймання-передачі майна від 20.02.2019, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД», вчинено два підписи, а саме підпис позивача в якості учасника товариства з однієї сторони та його директором з іншої сторони, справжність підпису засвідчено Приватним нотаріусом КМНО Чигріним А.О. При цьому, зібрані у справі докази у своїй сукупності спростовують факт підписання позивачем Акту приймання-передачі майна від 20.02.2019. Зазначене вказує на недотримання сторонами правочину з передання майна до статутного капіталу товариства встановленої законодавством письмової форми, а також вказує на відсутність волевиявлення позивача передати до статутного капіталу ТОВ «НІЛД ЛТД» майно. Встановивши дефект волевиявлення сторін правочину та дефект форми правочину, врахувавши факт непідписання позивачем Рішення засновника №1 від 22.12.2018 про створення ТОВ «НІЛД ЛТД», заяви про державну реєстрацію створення юридичної особи, Статуту ТОВ «НІЛД ЛТД», рішення учасника №01-05-19 від 08.05.2019 про звільнення з посади директора товариства [PERSON] та призначення на посаду директора товариства [PERSON] , на підставі яких у подальшому було укладено спірний акт, суд дійшов висновку про те, що акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛД ЛТД» від 20.02.2019 суперечить вимогам статті 203 ЦК України та є недійсним з моменту його вчинення. Частиною 3 статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 321, 319 Цивільного кодексу України). Одним із судових способів захисту речових прав є витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Так, відповідно до статті 387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене статтею 388 ЦК, у частині 1 якої зазначено, що в разі якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з частиною 3 статті 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Звертаючись до суду з вказаним позовом з підстави, передбаченої ст. 388 ЦК України, позивач просив витребувати у [PERSON] на свою користь земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:85:977:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона вибула з її володіння поза її волею. Вирішуючи питання правомірності витребування майна у добросовісного набувача залежно від обставин, передбачених положеннями ст. 388 ЦК України, Верховний Суд України у постановах від 16.09.2015 року у справі № 6-1203цс15 та від 02.03.2016 року у справі № 6-3090цс15 висловив такий правовий висновок. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої ст. 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (п. 3 ч. 1 ст. 388ЦК України). За змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Норма ст. 388 ЦК України може застосовуватися як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння (віндикація). Зазначений правовий висновок підтримав у своїй постанові від 05.12.2018 року й Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду за наслідками розгляду справи № 752/2124/16-ц (провадження № 61-20676св18). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке надалі було відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених ст. ст. 387 та 388 ЦК України. Тобто, віндикацією є особливий спосіб захисту права власності, який застосовується в тому випадку, коли власник майна фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. Таким чином, вбачається, що на підставі вищевказаної норми закону власник має право реалізувати своє право на захист зверненням до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених відповідним процесуальним законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №811/1640/17 звернула увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. При цьому належному способу захисту відповідає позовна вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, а належним відповідачем є особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно. Так, як вбачається в матеріалів справи, останнім власником земельної ділянки, кадастровий номер №8000000000:85:977:002 є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.07.2020, укладеного з [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про витребування на її користь земельної ділянки, тому що спірна ділянка, внаслідок відсутності волі позивача на їх відчуження на підставі недійсного акту прийому-передачі послідовно передавалася у власність ТОВ «НІЛД ЛТД», [PERSON] , і, як наслідок, відповідачу [PERSON] без дотримання вимог закону. Враховуючи ту обставину, що земельна ділянка вибула з володіння позивачки [PERSON] поза її волею на підставі недійсного правочину, вимоги позову про витребування майна у відповідача [PERSON] , за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову. Суд зауважує, що встановлений ст.388 ЦК України механізм витребування власником майна у добросовісного набувача не може розглядатися як протиправне позбавлення права власності у розумінні ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідної практики Європейського суду з прав людини. Крім того, відповідно до норм чинного законодавства відповідач не позбавлений можливості відновити свої права шляхом звернення до суду з позовом до продавця спірного майна за договором купівлі-продажу з майновими вимогами про відшкодування збитків, завданих вилученням земельної ділянки. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Матеріали справи не містять, та відповідачами не надано у спростування зазначеного будь- яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved