Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

03.04.2024 сторона позивача звернулась до суду із вищезазначеним позовом. Просить суд встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Миколаєві, на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовує позов тим, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак не може реалізувати своє право на спадкове нерухоме майно оскільки звернувся до нотаріуса із пропуском встановленого 6 місячного строку для прийняття спадщини, однак на час прийняття спадщини фактично проживав із спадкодавцем, що унеможливлює отримання спадщини в іншому порядку ніж звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 08.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 06.05.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Також під присягу зазначив, що постійно проживав із матір`ю за адресою: [ADDRESS] з початку повномасштабної агресії рф (з лютого 2022) і по день загибелі матері 11.09.2023 та продовжує там проживати і на теперішній час, крім того утримує квартиру. Вважав, що фактично прийняв спадщину. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, просить прийняти рішення за наявними матеріалами. Вислухавши сторону позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.09.2023 року, виданого Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.1991 року, виданого Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] є власником частиною квартири [ADDRESS] на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2014, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.08.2014. Інша частина вказаної квартири належить [PERSON] (позивачу по справі) на підставі договору дарування від 27.05.2021, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.05.2021. 15.03.2024 позивач звернувся в Третю Миколаївську державну нотаріальну контору для видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на все майно. 15.03.2024 державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Фоменко Сергієм винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №233/02-31. Постанова вмотивована тим, що з поданих документів неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на все майно в т.ч. квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що спадкоємець [PERSON] до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не звертався, данні про його реєстрацію разом з померлою на день її смерті відсутні. Таким чином, неможливо встановити факт прийняття спадщини спадкоємцем. З наданої відповіді Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори від 17.04.2024 судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заведено та відповідня інформація відсутня в спадковому реєстрі. Відповідно до відмітки в паспорті [PERSON] виданого Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 10.05.2007 останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: актом від 25.03.2024, завіреним ОСББ «Алмаз-1» (за яким підтверджено постійне проживання з квітня 2022 [PERSON] разом із [PERSON] у вказаній квартирі до її смерті), рахунками на оплату комунальних послуг. Крім того допитані у якості свідків в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] з початку повномасштабної агресії рф (з лютого 2022) і по день загибелі матері 11.09.2023 та продовжує там проживати і на теперішній час. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружися, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК). Діти успадковують після смерті своїх батьків, як батька, так і матері. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті однією сім`єю. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі №404/2163/16-ц від 04.07.2018 року. Метою звернення позивача до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ст. 1268 ІІК України. Інших спадкоємців після смерті матері немає, заяв про прийняття спадщини після її смерті окрім заяви позивача, ніким не подавалось. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). З огляду на викладене, виходячи з інтересів [PERSON] щодо захисту його права на спадкування, зважаючи на те, що він не має іншої можливості, окрім в судовому порядку, встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, зважаючи на те, що відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину та позивач є співвласником частини спадкового майна, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки вимога є законними, обґрунтованими та доказово підтвердженими письмовими доказами та показами свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини після смерті останньої, надасть змогу заявнику реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved