Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

30.11.2023 року представник заявника - [PERSON] , яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1307316 від 29.11.2023 року (а.с.14), звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, а саме постійного проживання заявника з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , з 20.04.2022 року по день смерті [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Заявник є пасинком померлої на ім`я якого вона залишила заповіт. На дату смерті [PERSON] була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] , але останній рік не проживала за вказаною адресою. Вона мешкала з пасинком в [ADDRESS] , тому що хворіла та потребувала догляду. Після смерті мачухи заявник не звернувся до нотаріуса, тому що знав, що має заповіт і прийняв спадщину після смерті [PERSON] фактом проживання з нею. До нотаріуса з заявою про заведення спадкової справи [PERSON] звернувся в жовтні 2023 року коли всі сільськогосподарські роботи в селі були завершені, але нотаріус роз`яснила йому, що є перешкода в заведенні спадкової справи, тому що заявник з померлою зареєстровані за різними адресами та пояснила, що йому необхідно звернутися до суду. Встановлення факту постійного проживання необхідне заявнику для подальшого оформлення спадкових прав. Ухвалою судді Висоцького С.О. від 06.12.2023 року по справі відкрите провадження та вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження. Справу, після відсторонення від правосуддя іншого судді, 27.02.2024 року повторно розподілено судді Раца В.А. Ухвалою судді [PERSON] від 06.03.2024 року справу прийнято до свого провадження. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надала 18.01.2024 року заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності позивача та його представника, вимоги зазначені в заяві підтримала у повному обсязі (а.с.22). Представник заінтересованої особи - Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., який здійснює свої повноваження на підставі довіреності, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, серії та номер 1496, яке видане 11.11.2019 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Станєвою В.Б. належить 3/10 частин у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №356264698, сформованою 28.11.2023 року, яка також підтверджує державну реєстрацію права власності [PERSON] на цю частку у житловому будинку за №34079518 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.03.2023 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , померла [INFO] в м.Ізмаїл (а.с.6). При житті [PERSON] склала заповіт від 07.05.2020 року, який був посвідчений секретарем Кубейської сільської ради Болгаровою І.А., зареєстрований в реєстрі за №57, відповідно до якого усе своє майно нерухоме та рухоме заповіла [PERSON] (а.с.7,8). Як вбачається з довідки за №1713, виданої 18.10.2023 року адміністратором сектору з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Болградської міської ради Петровою Г., [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] , була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Факт постійного проживання [PERSON] з пасинком [PERSON] з 20.04.2022 року по день її смерті - [INFO] підтверджується: - довідкою за вих.№112, яка видана 20.10.2023 року старостою с.Калчева [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] постійно проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 20.04.2022 року по день смерті [INFO] (а.с.11); - поясненнями свідка [PERSON] , наданими в судовому засіданні 07.05.2024 року, яка пояснила, що є дружиною заявника, а померла [PERSON] була йому мачухою, яку той вважав за матір. Останній рік [PERSON] хворіла, тому вони забрали її до себе, в с.Калчева, так як чоловік повинен був ходити на роботу в селі та йому не зручно було їздити кожен день до м.Болград. Вони з чоловіком турбувалися та доглядали за [PERSON] , а коли їй стало дуже погано визвали швидку та відвезли до лікарні в м.Ізмаїл, де вона померла; - поясненнями свідка [PERSON] , наданими в судовому засіданні 07.05.2024 року, яка пояснила, що заявник доводиться їй свекром. [PERSON] останній рік життя мешкала в [ADDRESS] , з [PERSON] та його родиною. До смерті [PERSON] вона вважала, що та є його рідною матір`ю. Вони жили разом, так як [PERSON] хворіла, а заявник її доглядав. На усне звернення заявника [PERSON] для заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Агбун М.І. було надано лист-роз`яснення за вих.№660/01.16 від 18.10.2023 року, в якому зазначено щодо пропущення ним шестимісячного строку, встановленого законодавством, та необхідності звернення до суду з позовом про надання додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини (а.с.12). Встановлення факту прийняття спадщини для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 №5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом було встановлено, що окрім померлої в її будинку ніхто не був зареєстрований, з заявою про прийняття спадщини звернувся тільки заявник. На підставі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживала з ним з 20.04.2022 року до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved