Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] (надалі також\~позивач), через свого представника, адвоката Радіонової В.Є., звернулася до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також\~відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 21.11.2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Позов мотивує тим, що відносини між нею та відповідачем поступово погіршувались, почались непорозуміння щодо поглядів на сімейне життя. Також, між ними втрачено почуття взаємоповаги, любові, склався стійкий розлад подружніх стосунків. Влітку 2010 року відносини між ними остаточно припинилися, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, проживають окремо. Вважає, що підстав для застосування судом заходів щодо примирення немає. Відповідач не бажає розірвати шлюб у досудовому порядку. За вказаних обставин позивач, просить розірвати їх шлюб. 01.05.2024 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 31-32). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 01.05.2024 р. суд направив на зареєстровану адресу відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 33). Відповідач, в установлений судом строк, відзиву на позов не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб (повторно) Серія [NUMBER] , виданого Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 21.11.2003 р., актовий запис за № 04, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 13). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідно до\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження\~є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved