Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитними договорами: № 2706713 від 18 грудня 2021\~року у розмірі 23\~619,00 грн; № 06166-01/2022 від 08 січня 2022 року у розмірі 2\~060,00 грн та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2706713, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на мобільний номер відповідача. 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ\~«ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до якого ТОВ\~«ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 23\~619,00\~грн, з яких: 6\~000,00 грн\~ заборгованість за основною сумою боргу, 17\~619,00 грн \~заборгованість за процентами. Крім того, 08 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~06166-01/2022, який підписано електронним підписом шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер його мобільного телефону. 21.09.2022 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 2\~060,00\~грн, з яких: 1 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1\~060,00 грн \~сума заборгованості за процентами. Усупереч умовам кредитних договорів, не зважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань, та після відступлення позивачу права вимоги\~не здійснила жодних платежів для погашення боргу. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 04 квітня 2024 року 10-00 год., яке в подальшому відкладено на 24 травня 2024 року 09-00 год. Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подавала. З урахуванням положень ст.\~128,\~223,\~280 ЦПК України\~суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що\~18 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір № 2706713 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано останньою шляхом використання одноразового ідентифікатора електронного підпису Т001 (а. с. 7-13). Відповідно до пп. 1.2 1.3 п. 1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Згідно з пп. 1.4. п. 1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % у день, знижена процентна ставка 0,01\~% у день. За змістом пп. 2.1 п. 2 договору, кредитор надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту, не пізніше трьох календарних днів з моменту укладення договору. Кредитний договір, додаток № 1 до договору, паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т001, в якому вона підтвердила отримання та ознайомлення з інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (а. с. 7-16). 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ\~«ЄАПБ» прийняло належні ТОВ\~«Лінеура Україна» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. (а. с. 17-19). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №\~19072023 від 19.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] у сумі 23 619,00 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за сумою боргу; 17 619,00\~грн заборгованість за процентами (а. с. 21). Згідно з наданим ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунком станом на 31.12.2023 загальний залишок заборгованості за кредитним договором № 2706713 становить 23 619,00 грн, з яких: 6 000,00 грн заборгованість за сумою боргу, 17 619,00 грн заборгованість за процентами (а. с. 22). 08 січня 2022 року між ТОВ «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 06166-01/2022, який підписаний електронним підписом позичальника W436, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону (а. с. 28, 29). Відповідно до умов договору товариство надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 1 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 7\~днів, до 14.01.2022. Строк дії договору починається з моменту його укладення та діє до повного виконанням сторонами своїх зобов`язань. За користування кредитом позичальник сплачує товариству 182,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,50 % на добу. Відповідно до п. 4. 3 кредитного договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1. 2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти передбачені п. 1. 3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Позивачка відстрочувала виконання зобов`язання за договором №\~06166-01/2022 від 08.01.2022 до 21.01.2022, підписуючи додаткову угоду № 3 до договору (а. с. 32). 21.09.2022 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «ЄАПБ» укладено договір факторингу №\~21092022, відповідно до умов якого ТОВ «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ\~«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Інвеструм» права вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022 ТОВ «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 2\~060,00\~грн, з яких: 1 000,00 грн\~ за основною сумою боргу; 1 060,00 грн\~ за процентами (а.\~с.\~36). Згідно з наданим ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунком станом на 31.12.2023 загальний залишок заборгованості за кредитним договором № 06166-01/2022 становить 2 060,00 грн (а. с. 37). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.\~204\~ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.\~11\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 652\~ЦК\~України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639\~ЦК\~України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У силу ч. 1 ст.\~638\~ЦК\~України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~12\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК\~України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Також відповідно до ст. 1082 ЦПК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують укладення відповідачкою вищевказаних кредитних договорів. Унаслідок невиконання відповідачкою взятих за кредитними договорами зобов`язань утворилася заборгованість у загальному розмірі 25\~679,00 грн за кредитними договорами: № 2706713 від 18 грудня 2021\~року у розмірі 23\~619,00 грн; №\~06166-01/2022 від 08 січня 2022 року у розмірі 2\~060,00 грн, яка не спростована відповідачкою, і така заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача, який є новим кредитором на підставі відповідних договорів про відступлення права вимоги. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved