Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

21.02.2022 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2021. Від даного шлюбу у них з відповідачем є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . В грудні 2021 року позивачка та відповідач припинили сімейні відносини. Наразі в добровільному порядку відповідач перестав давати позивачці кошти на утримання їх дитини, яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач має можливість забезпечувати дитину, оскільки офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] Національної гвардії України та постійно отримує заробітну плату. Позивачка наразі перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років і не має достатніх доходів. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь, на її утримання, на час перебування її у відпустці по догляду за донькою, аліменти в розмірі частини усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. 12.09.2022 судом по справі було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дружини, були задоволені, вирішено: стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживає малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів доходу, щомісяця, починаючи з 21.02.2022 і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішено питання щодо стягнення судового збору. Відповідач [PERSON] \~із вказаним\~заочним рішенням\~суду не\~погодився,\~та подав\~до суду\~заяву про\~перегляд зазначеного\~заочного рішення\~суду,\~навів,\~при цьому,\~об`єктивні підстави\~для його\~перегляду. Ухвалою суду від 04.01.2024 заяву [PERSON] було задоволено, поновлено [PERSON] , пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.09.2022; заочне рішення суду від 12.09.2022 скасовано, призначено цивільну справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. 18.04.2024 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі, в яких останній вказав, що проти задоволення позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з наступних підстав. Дійсно відповідач перебував з позивачкою в зареєстрованому шлюбі, однак не тривалий період, а саме з 24.04.2021 по 17.10.2023, коли їх шлюб було розірвано рішенням Лубенського районного суду Полтавської області, справа № 539/4143/23. Приймаючи участь в бойових діях з 24.02.2022, відповідач був декілька разів тяжко поранений, знаходився в цей час на лікуванні в різних медичних закладах, однак з боку позивачки не проявлялось жодної цікавості щодо того, де перебуває відповідач, в якому він стані, яка йому потрібна допомога, тощо. Позивака не виконувала обов`язки передбачені ст. 90 СК України про те, що дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого с подружжя. Ще перебуваючи в шлюбі з відповідачем, коли той перебував в зоні бойових дій або на лікуванні, позивачка зустрічалась з іншими чоловіками, внаслідок чого завагітніла в травні 2023 року та 30.01.2024 народила другу дитину (доньку) від іншого чоловіка. Внаслідок поранень, отриманих під час бойових дій, відповідач звільнений з військової служби за станом здоров`я. Постановою ЦВЛК МВД України у Києві від 05.01.2024, та за наказом командира військовою частини від 02.02.2024 знятий с військового обліку у ТЦК за станом здоров`я назавжди. В даний час відповідач проходить лікування, реабілітацію, потребує проведення різноманітних медичних операцій, а тому не працює та доходів не має. Належних у зв`язку з пораненнями виплат відповідач ще не отримав, знаходиться в процесі оформлення інвалідності, а тому навіть не має ще пенсії. Тобто, фактично у відповідача відсутні доходи, у зв`язку з чим він не спроможний надавати матеріальну допомогу та сплачувати аліменти позивачці. Також, під час розгляду справи відповідачем [PERSON] 10.05.2024 на офіційну електронну адресу суду направлені додаткові письмові пояснення по справі, в яких останній раніше надані ним пояснення доповним наступним. Зі змісту позовної заяви позивачки слідує, що остання на обґрунтування позову посилається не на власну потребу в утриманні, а на потребу в утриманні дитини. Однак спір про утримання дитини не вирішується шляхом подання позову про стягнення аліментів на утримання дружини (колишньої). Таке питання вирішується шляхом подання окремого позову саме про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка приховує від суду, що на утримання дитини [PERSON] , [INFO] за судовим наказом з відповідача вже стягуються аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісячно починаючи з 18.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття. За вказаним судовим наказом постановою державного виконавця 13.04.2024 відкрито виконавче провадження № 74629667. Просить суд врахувати як додаткові пояснення, так і раніше подані відповідачем, та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні участі не приймала, належним чином повідомлялася про дату, час та спосіб проведення судового засідання. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Поляцько О.Ю, що діє на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1331567 від 04.04.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Від відповідача [PERSON] та його представника - адвоката Поляцько О.Ю. до суду надійшли клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 15-00 годину 13.05.2024. Разом з тим, суд зауважує, що як від відповідача, так і його представника під час судом розгляду справи, неодноразово надходили клопотання про відкладення судових засідань з різних причин, які судом були задоволені, зокрема, в одному з клопотань відповідач вказав, що не отримував позов з додатками та просив суд надіслати вказані документи на його електронну адресу для підготування відзиву на позовну заяву, в зв`язку з чим 19.04.2024 судом на електронну адресу відповідача та його представника було направлено позов з додатками, а також копії відповідей Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області наданих на виконання ухвали суду від 08.02.2024. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для підготовки відзиву на позовну заяву, крім того 18.04.2024 відповідачем до суду надані письмові пояснення по справі. Також, відповідач скористувався своїм правом та 10.05.2024 подав додаткові письмові пояснення по справі, в яких останній виклав свої заперечення з приводу незгоди із заявленими позивачкою до нього вимогами, що буде враховано судом під час дослідження доказів. Неявку відповідача та його представника в судове засідання, а також наявність їх клопотань про відкладення розгляду справи, суд розцінює як спрямованість на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, що є неприпустимим та може мати наслідком застосування вимог, передбачених ст. 44 ЦПК України, а тому вважає, що дані клопотання задоволенню не підлягають, та вказаний спір можливо вирішити за відсутністю належним чином повідомлених по справі відповідача [PERSON] та його представника адвоката Поляцько О.Ю. на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2021. З наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2021 слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . З витягу № 2632 про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрована разом з матір`ю\~ [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , також даний факт підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. За інформацією Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про доходи відповідача [PERSON] , наданої на виконання ухвали суду, вбачається, що відповідач отримував доходи за період 1 квартал 2022 року по 4 квартал 2023 року: джерело доходу Військова частина [NUMBER] Національної гвардії України - сума виплаченого доходу за січень-грудень 2022 року відповідно помісячно складає: 13475, 69 грн., 18551,69 грн., 55113,28 грн., 47738,79 грн., 114156,15 грн., 190122,62грн., 114501,01 грн., 114549,80 грн., 114765,60 грн., 114681,60 грн., 44748,80 грн., 223708,60 грн.; за січень- липень 2023 року: 76075,00 грн., 43467,00 грн., 77912,22 грн., 26403,00 грн.,26403,00грн.,502806,00грн.,26403,00грн., 26403,00грн., 26403,00грн., 1000,00грн., 26484,00грн. Крім того, відповідач отримував дохід у березні 2022 року у ТОВ «Паріматч» у розмірі 9,190 грн., у вересні 2022 року у АТ «ОТП Банк» 2055,06 грн. та 910,88 грн., у жовтні 2022 року у Виконкомі Сенчанської сільради 1500,00 грн., у грудні 2022 року у ТОВ «Спесикс» 50010,00 грн. З отриманого доходу нараховані суми податку та військового збору. Відповідно до довідки виданої 27.07.2023 начальником відділу кадрів військової частини [NUMBER] , [PERSON] проходив строкову військову службу у ВЧ [NUMBER] [INFO] з 20.11.2018 по 25.02.2020, з 26.02.2020 станом на 27.07.2023 проходив військову службу за контрактом у ВЧ [NUMBER] Східного ОТО НГУ. Відповідно до долучених відповідачем до матеріалів справи довідок та медичних висновків вбачається, що [PERSON] було звільнено з військової служби згідно наказу командира по військової частини по особовому складу№ 4/ос від 26.01.2024 у відставку за станом здоров`я. В даний час відповідач проходить лікування, тривалу реабілітацію, потребує проведення різноманітних медичних операцій, що підтверджується: консультаційним висновком спеціаліста ДУ «Головний медичний центр МВС України» від 04.01.2024 та 04.03.2024, випискою ГВК «Осоння Карпати», випискою ДУ «Головний медичний центр МВС України» із медичної карти стаціонарного хворого № 25 про перебування на лікуванні на стаціонері [PERSON] з 02.01.2024 по 09.01.2024, випискою КНП «КЛП № 15 Подільського району м. Києва» із медичної карти стаціонарного хворого № 7852 про перебування на лікуванні на стаціонері [PERSON] з 30.12.2023 по 02.01.2024, направленням ЦВЛК МВС України в ДУ «ГМЦ МВС України» № 346 від 11.12.2023, направленням на госпіталізацію № 370 до ДУ «ТМО МВС України по м. Києву та Київській області» від 16.04.2024, направленням № 421 на госпіталізацію до ДУ «ТМО МВС України по м. Києву та Київській області» від 30.04.2024, чеком на оплату(прийом спеціаліста) від 08.12.2023, чеками з аптечних пунктів, видатковою накладною № 66 від 19.03.2024. Вирішуючи справу по суті суд приходить до наступного. Згідно ч.1, ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із\~статті 84 СК України\~право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). Згідно вимог ч. 1ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень\~ст. 84 Сімейного Кодексу України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Суд враховує, що звертаючись з позовом про стягнення на своє утримання аліментів в розмірі частки від заробітку (доходу) відповідача, позивачка не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співрозмірність з огляду на життєві потреби. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд також враховує, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] за судовим наказом в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Відповідно до ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, суд вважає, що за станом здоров`я та матеріальним становищем, із урахуванням обставин, передбачених\~ст. 182 СК України\~відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця. Відповідно до ч.1, п.3 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів позивачка звільнена на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому, згідно з ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Отже, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, із відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 496, 20 грн. Згідно з п.1 ч.1 ст.\~430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial