Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

1.Стислий зміст позовних вимог. 06 грудня 2023 року позивач [PERSON] подала до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування в особі Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання дитини з матір`ю». Згідно до змісту позовних вимог позивач просить: -визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом зі мною [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 2.Позиція позивача. Позивач [PERSON] зазначила, що з 01 вересня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.05.2019 р. шлюб було розірвано. Маєють малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу останнім спільним місцем її проживання з відповідачем і сином була квартира [ADDRESS] , яку сторони винаймали. У жовтні 2016 року було припинено відносини: позивач з дитиною переїхала в квартиру свого батька, розташовану за адресою: [ADDRESS] , а відповідач залишився в квартирі [ADDRESS] і став шукати собі нове житло. Малолітня дитина [PERSON] і має постійне місце проживання за місцем реєстрації позивача за адресою: [ADDRESS] , але не зареєстрований в цій квартирі, та й взагалі ніде не зареєстрований з дня свого народження. Відповідач [PERSON] , коли сторони припиняли подружні стосунки, погоджувався з тим, що син має залишитись проживати зі матір`ю і протягом семи років не цікавився дитиною. Наразі є актуальною реєстрація місця проживання сина-підлітка. 01.12.2022 року відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради позивачу відмовлено у реєстрації місця проживання сина на підставі п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022 р. у зв`язку з відсутністю згоди на таку реєстрацію батька дитини. В липні 2023 року позивач особисто попросила відповідача надати у відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста КМР письмову згоду на реєстрацію місця проживання дитини за його фактичним місцем проживання. [PERSON] відмовив, заявивши, що він як батько хоче мати можливість у любий час забрати сина до себе. 09.11.2023 року позивач повторно звернулась до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Камянської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] та повторно отримала відмову відділу формування та ведення реєстру з тих самих правових підстав - через відсутність письмової згоди. З жовтня 2016 року по цей час малолітня дитина [PERSON] проживає без реєстрації з матір`ю та її моїми батьками в трикімнатній квартирі [ADDRESS] загальною площею 53,1 кв.м., житловою 38,3 кв.м., що належить на праві власності батькові позивачки [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 08.08.2000 року Першою Дніпродзержинською державною нотаріальною конторою. В цьому житловому приміщенні створені всі умови для постійного мешкання дитини: в квартирі зроблений ремонт; [PERSON] має окрему кімнату площею 12 кв.м., яка облаштована з урахуванням віку дитини і його потреб у навчанні та відпочинку. Батьки позивачки - [PERSON] , [PERSON] не тільки не заперечують проти постійного проживання [PERSON] ' яна в квартирі, а й самі наполягають на цьому, бо люблять свого онука і приймають активну участь у вихованні і піклуванні за дитиною. [PERSON] не приймає участі у вихованні сина [PERSON] , не спілкується з ним. Останній раз відповідач бачив свого сина на день його народження [INFO] . Позивач не перешкоджала батькові бачитись із сином, але він не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. Після припинення подружніх стосунків у 2016 році позивач одна утримувала сина, а відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. На підставі виконавчого листа № 208/1916/21, виданого 10.09.2021 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Заводським відділом ДВС у місті Кам`янське відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на мою користь аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до повноліття дитини. Відповідач роками ухилявся від сплати аліментів, а [PERSON] продовжувала одноособово утримувати сина. 09.12.2022 року Кам`янським РУП ГУНП в Дніпропетровський області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 12022046160000363 щодо [PERSON] за ст. 164 ч.1 КК України. Лише з березня 2023 року відповідач став щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина, хоч і у неналежному розмірі. Станом на жовтень 2023 року [PERSON] має заборгованість із сплати аліментів в розмірі 63887,75 грн. За таких обставин, враховуючи відсутність згоди [PERSON] на реєстрацію місця проживання сина в квартирі [ADDRESS] та погрозу відповідача забрати у дитину коли йому заманеться, позивач змушена в судовому порядку вирішувати питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . З січня 2017 року [PERSON] не бачив сина, не піклується про нього і не приймає участі у вихованні дитини, з 2016 року по березень 2023 року не приймав участі в утриманні сина. Позивач любить свого сина, на відміну від відповідача піклується про [PERSON] : створила належні умови для його життя і розвитку, безпосередньо займається його вихованням, навчанням, побутом і охороною здоров`я. На цей час проходить стажування у салоні-перукарні, після закінчення стажування і набуття професійних навиків буде працювати самостійно перукарем, не має шкідливих звичок, психічна здорова. 3.Позиція відповідача. Відповідач, [PERSON] , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачу на адресу реєстрації і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Відповідач також викликався за допомогою розміщення оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада". 4.Позиція 3-іх особ. Орган опіки і піклування в особі Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просять розгляд спарви проводити за їх відсутності. Представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - Пелипас Г. надала до суду клопотання щодо розгляду справи без присутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради з урахуванням висновку від 13.03.2024 року №8вих-20/281 та найкращих інтересів дитини. 5.Процесуальні питання. 06 грудня 2023 року позивач [PERSON] подала до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська зазначену позовну заяву (а.с. 2-7). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2023 року матеріали цивільної справи передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 31). 04 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 37). 15 січня 2024 року представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - Пелипас Г. на електронну пошту суду подала клопотання, у якому просить надати матеріали справи для ознайомлення (а.с. 43). 31 січня 2024 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, у якій просить викликати відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада (а.с. 44). 14 лютого 2022 року представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - Пелипас Г. на електронну пошту суду подала клопотання, повідомивши щодо витання відносно комісії (а.с. 48). 18 березня 2024 року представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - Пелипас Г. на електронну пошту суду подала клопотання, у якому просить розгляд справи проводити без присутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради з урахуванням висновку від 13.03.2024 року №8вих-20/281 та найкращих інтересів дитини (а.с. 59-61). 28 березня 2024 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, просить провести підготовче судове засідання за її відсутності, закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду (а.с. 72). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справ до розгляду по суті. 02 квітня 2024 року на електронну пошту суд представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - Пелипас Г. надала до суду клопотання щодо розгляду справи без присутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради з урахуванням висновку від 13.03.2024 року №8вих-20/281 та найкращих інтересів дитини (а.с. 73). 07 травня 2024 року на електронну пошту суд представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради - Пелипас Г. надала до суду клопотання щодо розгляду справи без присутності представника органу опіки та піклування виконавчого комітету міської ради з урахуванням висновку від 13.03.2024 року №8вих-20/281 та найкращих інтересів дитини (а.с. 80). 09 травня 2024 року позивач [PERSON] подала до суду заяву, зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглядати справу за її відсутності, просить винести заочне рішення (а.с. 87). У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. 6.Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 63, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] , змінивши його на « [PERSON] » (а.с. 9-10). Згідно до заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 01.12.2022 року № 3856, виданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, відмовлено у реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно до заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 09.11.2023 року № 6646, виданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, відмовлено у реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , за відсутністю згоди одного з батьків (а.с. 12). Згідно до акту №424 проживання без реєстрації від 04.10.2023 року, за адресою: [ADDRESS] мешкають: [PERSON] (зареєстрована), [INFO] , та дитина [PERSON] , [INFO] , дитина мешкає без фактично без реєстрації постійно разом з матір`ю з 2018 року по теперішній час (а.с. 13). Відповідно до довідки № 001258121 про склад сім`ї, виданої ТОВ «Абонент ХХІ» від 26.10.2023 року, за адресою: [ADDRESS] заеєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14). Згідно до витягу з державного демографічного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 15). Відповідно до характеристики учня 6-Б класу КЗ «Ліцей №7» зазначено, що мати учня, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню сина, активно цікавиться його навчальними успіхами та досягненнями, завжди відвідує батьківські збори. Батько учня, [PERSON] , жодного разу не спілкувався з класним керівником, вчителями та адміністрацією ліцею, батьківські збори не відвідував (а.с. 18). Відповідно до характеристики на вихованця ДЮСШ №4 з олімпійських видів спорту тхеквондо ВТ Юрченко Дем`яна, тренером зазначено, що мати активно займається вихованням дитини, стежить за успішністю спортивного досягнення. Батько ніякої участі у вихованні, успішності дитини не приймає, за період відвідування дитиною спортивної секції тренери батька не бачили (а.с. 19). 10 серпня 2021 року Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області виніс виконавчий лист по справі № 28/1916/21 щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі частки заробітку (а.с. 28). 7.Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно ст. 29 ЦК України, 1. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. 2. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. 3. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. 4. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. 5. Місцем проживання недієздатної особи є місце проживання її опікуна або місцезнаходження відповідної організації, яка виконує щодо неї функції опікуна. 6. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно ст. 6 СК України, 1. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. 2. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ст. 160 СК України, 1. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 2. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 3. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст. 161 СК України, 1. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 3. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Згідно ч. 4 і ч. 5 ст. 19 СК України, 4. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. 5. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 8.Висновки та мотиви судового рішення. Судом встановлено, що спір між сторонами пов`язаний із визначенням місця проживання малоліньої дитини - [PERSON] , [INFO] , уродженця Дніпропетровської області міста Дніпродзержинськ, актовий запис про народження за № 63 від 24 січня 2021 року, разом з матір`ю [PERSON] . Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає окремо від дитини, порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 164 КК України (злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), має заборгованість зі сплати аліментів, не приймає участі у житті дитини, не цікавиться нею. Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради надано висновок від 13.03.2024 року № 8вих-20/281, відповідно до якого визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю гр.. [PERSON] з метою реєстрації дитини за адресою: [ADDRESS] доцільно. Судом враховується правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 607/25451/19, згідно до якої зазначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 7 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, статті 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Виходячи з наведено, встановив підставу та обґрунтування заявлених позовних вимог позивача, фактичні обставини та поведінку батька якого підтверджує неналежне виконання ним своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, що виражається в ухиленні від участі відповідача у його вихованні, належного матеріального забезпечення, та на визнання позовних вимог в повному обсзяі, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги. 9.Судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 гривень, що підтверджується квитанцією № NОM575063M від 01 грудня 2023 року. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі сплачений позивачем судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved