Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] (в особі представника - адвоката Раковець О.О.) звернулася до суду через систему «Електронний суд» з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 28 серпня 2020 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 719. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 2023 року відносини між подружжям погіршилися. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. В сім`ї часто виникали сварки, в ході яких Відповідач нерідко висловлював на її адресу образи та принижував її гідність, застосовував фізичне насильство по відношенню до неї. Окрім того, Відповідач періодично зберігає, вживає наркотичні засоби, що було предметом розгляду у кримінальній справі № 12015100120001539 та у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності № 759/15453/15. Також Відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за хуліганство - виражався нецензурною лайкою, розбив вікно у під`їзді. Зазначена поведінка Відповідача не сприяє зміцненню подружніх відносин, негативно впливає на Позивача та дітей. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, спільні інтереси та погляди на життя, відчуття любові та взаємоповаги один до одного. Станом на час подання позовної заяви Сторони спільне господарство не ведуть, фактично шлюбні відносини припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.03.2024 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду. 01.05.2024 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача [PERSON] - адвоката Раковець О.О. надійшла заява про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника та позивачки надійшли до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений за адресою фактичного місця проживання, а також смс-повідомленням на номер телефону. На підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 28 серпня 2020 року, місце реєстрації - Святошинський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 719. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про народження, від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов підлягає задоволенню, так як у сторін відсутнє взаєморозуміння та повага, розходження поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником позивачки у встановленому законом порядку та строк були надані документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: Договір №07/11-34-2023 про надання правничої допомоги від 07.07.2023 року; Додаткова угода №1 від 03.04.2024 року до договору про надання правничої допомоги №07/11-34-2023 від 07.07.2023 р.; Акт надання послуг №1 від 29.04.2024 р. по договору про надання правничої допомоги №07/11-34-2023 від 07.07.2023 р.; Рахунок на оплвту послуг №1 від 29.04.2024 року. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з [PERSON] на її користь витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 5 000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved