Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської 29 листопада 2023 року надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] - адвокат Максимов Р.І. зазначає, що 27.02.2023 року біля 05 години ранку слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Довгалюк М.Ю., включений до групи слідчих у кримінальному провадженні №12022000000000035 від 11.01.2022 року, в супроводі оперативних працівників, які не мали будь-яких доручень від слідчого, озброєні автоматами, увірвалися до квартири, за адресою [ADDRESS] , яка на праві приватної власності належить [PERSON] , де остання перебувала сама з малолітньою дитиною віком 2 роки, налякавши дитину, безпідставно, за відсутності ухвали слідчого судді на проведення обшуку та відсутністю невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, провели в її квартирі безлад під видом обшуку без дозвільних документів. За результатами проведеного обшуку, серед іншого, вилучено грошові кошти в сумі 8500 грн, телефони Iphone 8 IMEI [NUMBER] , Iphone 6s IMEI [NUMBER] та Iphone 14 ProMax IMEI1 [NUMBER], IMEI2 [NUMBER] , відеореєстратор марки "HIKVISION" модель PS-7104HQHI-K1, серії D24945024. Як в подальшому було з`ясовано в результаті численних скарг і заяв, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02.03.2023 року у справі №757/8261/23-к, обшук проведений 27.02.2023 року у квартирі за адресою [ADDRESS] , легалізовано та надано дозвіл на вилучення зазначеного майна. [PERSON] неодноразово зверталася самостійно та через свого представника до органу досудового розслідування, офісу Генерального прокурора, суду та інших державних органів з питанням щодо повернення їй майна, оскільки у органу досудового розслідування відсутня відповідна правова підстава для його утримання і через невиконання прямого припису ч. 5 ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Арешт на майно не накладався, проте майно не повернуто власнику, незважаючи на її звернення про його повернення та прямий припис закону. Про незаконність дій органів досудового розслідування та прокуратури щодо вилучення зазначеного майна, також свідчить, що згідно з ухвалою, якою легалізовано проведений обшук, підставою проведення обшуку в квартирі, яка належить [PERSON] стало те, що в ній нібито проживає [PERSON] , який причетний до вчинення злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 369 КК України, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження №12022000000000035 встановлено, що [PERSON] є учасником вказаного злочинного угрупування, однак, досудове розслідування завершено, [PERSON] , на якого вказано в ухвалі, та [PERSON] про підозру не повідомлено, однак, майно [PERSON] продовжує безпідставно утримуватися органом досудового розслідування понад 9 місяців, а у органу досудового розслідування відсутні докази, які б свідчили, що таке майно має хоч якесь відношення до розслідуваного кримінального провадження, не проведено жодної дії, спрямованої на дослідження вилученого майна з метою доведення причетності такого майна до кримінального провадження, особі у якої вилучено майно ( [PERSON] ) та особі у зв`язку з чиєю нібито злочинною діяльністю проводився обшук ( [PERSON] ) про підозру не повідомлено, правомірність утримання майна ухвалою про арешт не підтверджено. Вказане свідчить про те, що вилучення та утримування такого майна немає жодного значення для розслідування кримінального провадження, в межах якого проводився обшук та його вилучення, та про порушення прав власника [PERSON] на мирне володіння своїм майном без обмежень та порушення недоторканності її житла. Безпідставне проникнення до житла, яке на праві власності належить позивачу, біля 05 години ранку, 6 працівниками поліції, 2 з яких були озброєні автоматами, де позивач перебувала одна з малолітньою дитиною віком 2 роки, проведення в її квартирі безладу під видом обшуку протягом 7 годин і відповідно обмеження всіх конституційних прав протягом цього часу, в тому числі, забезпечувати потреби дворічної дитини, вилучення, утримання та неповернення майна протягом тривалого часу, яке продовжує утримуватися, втрата вартості, вилученого майна зі спливом часу, витрати на правову допомогу, призвели та продовжують призводити до моральних страждань [PERSON] . Позивач [PERSON] отримала стрес та психічне навантаження, внаслідок чого її постійно переслідує страх, що в будь-який момент, без наявності ухвали слідчого судді, будь-який озброєний орган досудового розслідування України, знову, увірветься до неї з малолітньою дитиною додому та заберуть кошти та цінні речі, внаслідок чого її переслідує відчуття незахищеності від свавілля правоохоронних органів, що свідчить про душевні страждання, у зв`язку з протиправною поведінкою Держави щодо неї самої та її доньки. Вище перелічену моральну шкоду, яку понесла [PERSON] та продовжує нести, до якої позивач включає втрату вартості, вилученого майна зі спливом часу, витрати на правову допомогу, позивач оцінює у 300000 грн, яка підлягає відшкодуванню за рахунок держави шляхом стягнення коштів з Державного бюджету України. Враховуючи викладене, просить суд Зобов`язати Державу України в особі Національної поліції України повернути [PERSON] грошові кошти в сумі 8500 грн, мобільні телефони Iphone 8 IMEI [NUMBER] , Iphone 6s IMEI [NUMBER] , Iphone 14 ProMax IMEI1 [NUMBER] , IMEI2 [NUMBER] , відеореєстратор марки "HIKVISION" модель PS-7104HQHI-K1, серії D24945024 , вилучені 27.02.2023 року під час проведення обшуку за адресою [ADDRESS] в рамках досудового розслідування кримінального провадження №12022000000000035 від 11.01.2022 року. Стягнути з Держави України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] 300000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди завданої, внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури. Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Державної казначейської служби України Гулько Марини Сергіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі. Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року клопотання адвоката Максимова Романа Ігоровича, який діє в інтересах позивача [PERSON] про заміну неналежного відповідача задоволено. Замінено неналежного відповідача - Головне слідче управління Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця 10) на належного відповідача - Національна поліція України (код ЄДРПОУ 40108578, вул. Богомольця 10, м. Київ, 02601). Ухвалою суду від 08 березня 2024 року клопотання представника Національної поліції поліції України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України Невгад Я.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через підсистему «Електронний суд України» у справі за позовом адвоката Максимова Романа Ігоровича, який діє в інтересах позивача [PERSON] до Держави Україна в особі Національної України про повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури - задоволено. Ухвалою суду від 12 березня 2024 року прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову по справі за позовом адвоката Максимова Романа Ігоровича, який діє в інтересах позивача [PERSON] до Держави Україна в особі Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури. Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року ухвалено судове засідання, призначене на 17.04.2024 року об 11.00 годині та всі наступні судові засідання за позовною заявою адвоката Максимова Романа Ігоровича, який діє в інтересах позивача [PERSON] до Держави Україна в особі Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури проводити в режимі відеоконференції в приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за участі представника Національної поліції України Ганни Грімової. Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року ухвалено судове засідання, призначене на 22 травня 2024 року об 11.00 годині та всі наступні судові засідання за позовною заявою адвоката Максимова Романа Ігоровича, який діє в інтересах позивача [PERSON] до Держави Україна в особі Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури проводити в режимі відеоконференції в приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за участі представника Державної казначейської служби України Гулько Марини Сергіївни. Ухвалою суду від 22 травня 2024 року закрито провадження у частині позовних вимог [PERSON] щодо повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі. Від представника Офісу Генерального прокурора Одуденко В.В. 23.02.2024 року надано відзив на позовну заяву, в обґрунтування кого зазначає наступне. Головним слідчим управлінням Національної поліції України (далі - ГСУ НПУ) здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022000000000035 від 11.01.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 255, ч.ч. 3, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. ч. 1,2 ст. 309 КК України. У вказаному кримінальному провадженні нагляд за станом досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснювався прокурорами першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора. У ході досудового розслідування слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Хмельницького районного управління національної поліції в Хмельницькій області (далі - СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області) Довгалюком М.Ю. 27.02.2023 на підставі ч. З ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук за адресою: [ADDRESS] з метою відшукання та вилучення речей та документів, які мають значення доказів у кримінальному провадженні. За результатом проведеного обшуку виявлено та вилучено речі та документи, що мають значення доказів для кримінального провадження, а саме: грошові кошти в сумі 8500 грн, мобільні телефони Iphone 8 ІМЕІ [NUMBER] , Iphone 6s ІМЕІ [NUMBER] , Iphone 14 РгоМах ІМЕІ [NUMBER] , ІМЕІ2 [NUMBER] , відеореєстратор марки «HIKVISION» модель PS-7104HQHI-K1, серії D24945024. Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/8261/23-к встановлено правомірність відшукання та вилучення речей та документів, перелічених у протоколі обшуку від 27.02.2023, виходячи зі змісту доказів, наданих стороною обвинувачення, а також враховуючи доводи, зазначені у клопотанні про проведення обшуку та вилучення майна. З урахуванням таких обставин, вилучене майно на законних підставах перебуває в органах досудового розслідування. Представник відповідача зазначає, що доводи позивача про незаконність проведення обшуку за місцем її проживання, наявність підстав для повернення майна, вилученого у порядку, передбаченому ч. З ст. 233 КПК України, є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 300000,00 грн зазначає, що [PERSON] належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження незаконності (протиправності) дій чи бездіяльності Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні, спричинення їй моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними не надала, у зв`язку з чим не довела заподіяння їй такої шкоди Офісом Генерального прокурора. Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову [PERSON] до Держави Україна в особі Головного слідчого управління Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про повернення майна, вилученого органом досудового розслідування в натурі, та стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури відмовити у повному обсязі. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Максимова Р.І. надано відповідь на відзив Офісу Генерального прокурора, в обґрунтування якого зазначає наступне. Сам факт безпідставного вилучення, тривалого утримання та неповернення майна свідчить про завдання їй моральної шкоди, а якщо врахувати безпідставне проникнення до житла, яке на праві власності належить позивачу, біля 05 години ранку, 6 працівниками поліції, 2 з яких були озброєні автоматами, де позивач перебувала одна з малолітньою дитиною віком 2 роки, проведення в її квартирі безладу під видом обшуку протягом 7 годин і відповідно обмеження всіх конституційних прав протягом цього часу, в тому числі, забезпечувати потреби дворічної дитини, втрату вартості, вилученого майна зі спливом часу, витрати на правову допомогу, то вказане свідчить, що [PERSON] отримала стрес та психічне навантаження, внаслідок чого її постійно переслідує страх, що в будь-який момент, без наявності ухвали слідчого судді, будь-який озброєний орган досудового розслідування України, знову, увірветься до неї з малолітньою дитиною додому та забере кошти та цінні речі, внаслідок чого її переслідує відчуття незахищеності від свавілля правоохоронних органів, що свідчить про душевні страждання, у зв`язку з протиправною поведінкою Держави щодо неї самої та її доньки. Враховуючи викладене, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Від представника Національної поліції України Невгад Я.В. 11.03.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування кого зазначає наступне. Чинним кримінальним процесуальним законом чітко врегульовано порядок та способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження, тому даний позов є безпідставним. Оскільки обов`язковою умовою для відшкодування шкоди є протиправність чи незаконність дій або бездіяльності органу, яким завдано шкоди варто враховувати, що жодним судовим рішенням незаконності дій чи бездіяльності Національної поліції України або її посадових (службових) осіб під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження № 12022000000000035 від 11.01.2022 не встановлено, а отже і підстави для відшкодування такої шкоди відсутні. Разом з цим, відсутній склад деліктної відповідальності, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправними (незаконними) діями чи бездіяльністю та шкодою завданою вказаними діями, а отже вказане цілком виключає наявність такої шкоди. Представник зазначає, що наведені в позовній заяві [PERSON] обставини, які за її оцінкою спричинили їй душевні страждання, психічне навантаження та стрес, тобто заподіяли їй моральну шкоду, внаслідок чого остання просить суд стягнути моральну шкоду у розмірі 300000 гривень, що очевидно не відповідає принципу співмірності та може призвести до безпідставного збагачення позивача. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Від представника Національної поліції України Ганни Грімової 13.03.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування кого зазначає наступне. ГСУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12022000000000035 від 11.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України. Фактично ухвали Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2023 та від 28.09.2023, якими адвокату Максимову Р.І., що діє в інтересах [PERSON] двічі відмовлено у задоволенні скарг щодо повернення тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження №12022000000000035 і є судовими рішеннями, що набрали законної сили, ухваленими з тим частим предметом та з тих самих підстав, тільки постановлені у належному судочинстві. Таким чином, позовні вимоги щодо повернення майна вилученого органом досудового розслідування є безпідставними та такими, що підлягають залишенню без задоволення. Крім того зазначає, що оскільки обов`язковою умовою для відшкодування шкоди є протиправність чи незаконність дій або бездіяльності органу, яким завдано шкоди, варто враховувати, що жодним судовим рішенням незаконності дій чи бездіяльності НПУ або її посадових (службових) осіб під час здійснення досудового розслідування не встановлено, а отже підстави для відшкодування шкоди відсутні. Враховуючи викладене, просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Максимова Р.І. 18 березня 2024 року надано відповідь на відзив Національної поліції України, в обґрунтування якого зазначає наступне. На вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, необхідно поширювати режим тимчасово вилученого майна, оскільки принцип недоторканності права власності однозначно вказує, що без судового рішення у слідчого може перебувати лише тимчасово вилучене майно з відповідними наслідками - накладення арешту або повернення особі, у якої воно було вилучене. Обставини вилучення майна, яке є предметом позову в частині позовних вимог про повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі, Національною поліцією України, як органом досудового розслідування стосуються та є предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні. Однак, [PERSON] звернулася з позовними вимогами, так як неодноразово зверталася до органу досудового розслідування, Офісу Генерального прокурора, суду та інших державних органів з питанням щодо повернення їй майна з підстав викладених в позові. Щодо доводів Національної поліції України про те, що позивачем не доведено, що діями органів досудового розслідування їй завдано моральну шкоду, представник позивача зазначає, що сам факт безпідставного вилучення, тривалого утримання та неповернення майна свідчить про завдання їй моральної шкоди, а якщо врахувати безпідставне проникнення до житла, яке на праві власності належить позивачу, біля 05 години ранку, 6 працівниками поліції, 2 з яких були озброєні автоматами, де позивач перебувала одна з малолітньою дитиною віком 2 роки, проведення в її квартирі безладу під видом обшуку протягом 7 годин і відповідно обмеження всіх конституційних прав протягом цього часу, в тому числі, забезпечувати потреби дворічної дитини, втрату вартості, вилученого майна зі спливом часу, витрати на правову допомогу, то вказане свідчить, що [PERSON] отримала стрес та психічне навантаження, внаслідок чого її постійно переслідує страх, що в будь-який момент, без наявності ухвали слідчого судді, будь-який озброєний орган досудового розслідування України, знову, увірветься до неї з малолітньою дитиною додому та заберуть кошти та цінні речі, внаслідок чого її переслідує відчуття незахищеності від свавілля правоохоронних органів, що свідчить про душевні страждання, у зв`язку з протиправною поведінкою Держави щодо неї самої та її доньки. На підставі викладеного, просить суд позовну заяву [PERSON] до Держави Україна в особі Національної поліції України, Офісу Генерального прокурора, Державної казначейської служби України про повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі та стягнення моральної шкоди, завданої, внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури - задовольнити у повному обсязі. Від представника Державної казначейської служби України - Гулько М.С. 27 березня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначає наступне. Згідно з матеріалами справи, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2023 було надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення майна. В матеріалах справи відсутнє судове рішення про визнання дій чи бездіяльності правоохоронних органів незаконними, протиправними, такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наслідків настання моральної шкоди, що є її процесуальним обов`язком. Зазначає, що позивач не надала достатніх належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань, встановлення факту протиправності дій органу досудового слідства та прокуратури, факту наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) зазначеного органу і його вини в заподіянні цієї шкоди. Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2023 та 28.09.2023, скарги представника позивача щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні залишено без задоволення. Згідно наданих матеріалів справи, зазначені ухвали суду не оспорювались, а діяльність правоохоронців не визнана судом незаконною. У позовній заяві, що спрямована до кількох відповідачів, відсутній обґрунтований зміст позовних вимог щодо Державної казначейської служби України, що суперечить вимогам ст.175 ЦПК України та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Враховуючи викладене, просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі. Від представника Національної поліції України Ганни Грімової 10.04.2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування кого зазначає наступне. Оскільки Позивач вже зверталася до суду з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також судові рішення якими останній було відмовлено набрали законної сили та постановленні у належному судочинстві, позовні вимоги щодо повернення майна вилученого органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 12022000000000035 є безпідставними та такими що підлягають залишенню без задоволення. Наведені в позовній заяві [PERSON] обставини, які за її оцінкою спричинили їй душевні страждання, психічне навантаження та стрес, тобто заподіяли їй моральну шкоду, внаслідок чого, остання просить суд стягнути з Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 300 000 грн, що очевидно не відповідає принципу співмірності та може призвести до безпідставного збагачення позивача. Національна поліція України вважає доведеним відсутність підстав для повернення [PERSON] вилученого органом досудового розслідування в рамках вказаного кримінального провадження під час проведення обшуку майна в натурі в порядку цивільного судочинства, а також відсутності підстав для відшкодування Позивачу моральної шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, просить суд в частині позовних вимог про повернення майна вилученого органом досудового розслідування в натурі - провадження закрити на підставі пунктів 1, 3 частини першої статті 255 ЦПК України, в частині позовних вимог [PERSON] про стягнення моральної шкоди відмовити повністю. В судовому засіданні 22 травня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Максимов Р.І. обґрунтувавши позовні вимоги, підтримав позовну заяву, просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Національної поліції України - Грімова Г.М. просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача - Державної казначейської служби України - Гулько М.С. просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача - Офісу Генеральної прокуратури України - прокурор Козаков Д.В. просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, повно і всебічно з`ясувавши в судовому засіданні всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 27.02.2023 в період з 05:28 год. по 12:30 год. було проведено обшук за адресою: квартира [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON] . За результатами проведеного обшуку, вилучено: чотири банківські картки «ПриватБанк»: № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; Тримач до сім карти [NUMBER] ; Поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, темно зеленого кольору в подрібненому стані; Грошові кошти, загальною сумою 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень; Піротехнічні засоби в кількості шести штук, які належать до категорії особливо небезпечних ; Мобільний телефон марки «Iphone 8», ІМЕІ: [NUMBER] ; Мобільний телефон марки «Iphone 6S», сірого кольору, ІМЕІ: [NUMBER] ; Відео реєстратор марки «HIRVISION» модель PS-7104HQHI, серії D24945024; Тримач до сім-карти № [NUMBER] ; Електронні ваги сірого кольору; Два блокноти із наявними в них чорновими записами; Один радіочастотний детектор хвильового сигналу; Мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max» ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ2: [NUMBER] з сім-картою [NUMBER] . Вказані відомості підтверджуються протоколом обшуку від 27.02.2023 та додатком до нього (а.с.23-26 том №1). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнота Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира загальною площею 50.9 кв.м, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , за Договором купівлі-продажу квартири, серія та номер:1040, виданим 01.08.2019 Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лосінець С.М. (а.с.27 том №1). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьки: [PERSON] , [PERSON] (а.с.28 том №1). Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2023 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції Хоменко Миколи Андрійовича про проведення обшуку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022000000000035 від 11.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 369 КК України - задоволено. Надано дозвіл старшому слідчому в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України Довгалюку М.Ю. та іншим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні №12022000000000035 від 11.01.2022 на проведення обшуку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] , де фактично проживає [PERSON] , [INFO] , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення наступного майна: 1.Чотири банківські картки «ПриватБанк»: № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; 2.Тримач до сім карти [NUMBER] ; 3.Поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, темно зеленого кольору в подрібненому стані; 4.Грошові кошти, загальною сумою 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень; 5.Піротехнічні засоби в кількості шести штук, які належать до категорії особливо небезпечних ; 6.Мобільний телефон марки «Iphone 8», ІМЕІ: [NUMBER] ; 7.Мобільний телефон марки «Iphone 6S», сірого кольору, ІМЕІ: [NUMBER] ; 8.Відео реєстратор марки «HIRVISION» модель PS-7104HQHI, серії D24945024; 9.Тримач до сім-карти № [NUMBER] ; 10.Електронні ваги сірого кольору; 11.Два блокноти із наявними в них чорновими записами; 12.Один радіочастотний детектор хвильового сигналу; 13.Мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max» ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ2: [NUMBER] з сім-картою [NUMBER] (а.с.29-30 том №1). Слідчому (групі слідчих) Головного слідчого управління НПУ, адвокатом Максимовим Р.І. в інтересах [PERSON] 03.03.2023 подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (а.с.31-32 том №1). До Офісу Генерального прокурора адвокатом Максимовим Р.І. в інтересах [PERSON] 20.03.2023 подано скаргу на неповернення тимчасово вилученого майна (а.с.33-34 том №1). Постановою старшого слідчого в особливо важких справах Головного слідчого управління НПУ підполковника поліції Слончак Д.О. від 23.03.2023, відмовлено в повному обсязі у задоволенні клопотання Максимова Р.І. (а.с. 35 том №1). До Печерського районного суду міста Києва адвокатом Максимовим Р.І. в інтересах [PERSON] 20.03.2023 подано скаргу на неповернення тимчасово вилученого майна (а.с.37-38 том №1). Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 06.06.2023 скаргу залишено без задоволення (а.с.40 том №1). До Генерального прокурора адвокатом Максимовим Р.І. в інтересах [PERSON] 17.04.2023 подано скаргу на дії старшого слідчого в особливо важких справах Головного слідчого управління НПУ Слончак Д.О. та прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора Носенко Дениса (а.с.41-42 том №1). Згідно відповіді Офісу Генерального прокурора від 27.04.2023 №09/3/1-7491-22, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва на проведення обшуку за адресою: [ADDRESS], передбачений перелік речей та документів, на відшукання та вилучення яких прямо надано дозвіл, у зв`язку з чим це майно не є тимчасово вилученим та не потребує накладення арешту (а.с.43 том №1). Генеральному прокурору Костіну А.Є. 06.06.2023 [PERSON] подано скаргу на дії та бездіяльність старшого слідчого в особливо важких справах ГСУ НПУ Слончак Д.О., прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора Носенко Дениса та заступника начальника управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів НПУ та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора Боровик Сергія (а.с.45-47 том №1). Згідно відповіді Офісу Генерального прокурора від 22.06.2023 №09/3/1-7491-22, майно, вилучене 27.02.2023, не є тимчасово вилученим та потреба у накладенні на нього арешту відсутня (а.с.48 том №1). До Офісу Генерального прокурора, Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань, Уповноваженого ВРУ з прав людини, Офісу Президента України, 03.08.2023 [PERSON] подано скаргу на незаконне проникнення до житла, проведення в ньому обшуку та вилучення і утримання майна без відповідної ухвали слідчого судді про арешт (а.с.49-51 том №1). Згідно відповіді Офісу Генерального прокурора від 14.08.2023 №09/3/1-7491-22, майно, вилучене 27.02.2023, не є тимчасово вилученим та потреба у накладенні на нього арешту відсутня (а.с.52 том №1). Згідно відповіді НПУ ГСУ від 22.09.2023, майно, вилучене 27.02.2023, не потребує накладення арешту та підстави для його повернення відсутні(а.с.53 том №1). Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 28.09.2023 року, в задоволенні скарги адвоката Максимова Романа Ігоровича, в інтересах [PERSON] , на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202200000000035 від 11.01.2022 р. - відмовлено (а.с.58-60 том №1). Згідно повідомлення ГСУ НПУ від 27.09.2023, досудове розслідування у кримінальному провадженні №1202200000000035 від 11.01.2022 завершено та відповідно до вимог ст.290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування (а.с.62). Старшому слідчому в особливо важких справах ГСУ НПУ Денису Слончак, адвокатом Максимовим Р.І. в інтересах [PERSON] подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна (а.с.63-64 том №1). НПУ ГСУ 10.10.2023 винесено постанову про повну відмову в задоволенні клопотання адвоката Максимова Р.І. в інтересах [PERSON] (а.с.67-68 том №1). Згідно консультаційного висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] від 01.11.2023, ринкова вартість мобільного телефону «Iphone 8», мобільного телефону «Iphone 6S», відео реєстратора марки «HIRVISION», мобільного телефону марки «Iphone 14 pro max» складає 40763,00 гривень (а.с.69-98 том №1). Постановою Головного слідчого управління НПУ про визнання предметів речовими доказами від 27.02.2023, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №1202200000000035 від 11.01.2022 речі вилучені 27.02.2023 за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме: Чотири банківські картки «ПриватБанк»: № [NUMBER] ; № [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; Тримач до сім карти [NUMBER]; Поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, темно зеленого кольору в подрібненому стані; Грошові кошти, загальною сумою 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень; Піротехнічні засоби в кількості шести штук, які належать до категорії особливо небезпечних ; Мобільний телефон марки «Iphone 8», ІМЕІ: [NUMBER] ; Мобільний телефон марки «Iphone 6S», сірого кольору, ІМЕІ: [NUMBER] ; Відео реєстратор марки «HIRVISION» модель PS-7104HQHI, серії D24945024; Тримач до сім-карти № [NUMBER] ; Електронні ваги сірого кольору; Два блокноти із наявними в них чорновими записами; Один радіочастотний детектор хвильового сигналу; Мобільний телефон марки «Iphone 14 pro max» ІМЕІ1: [NUMBER] , ІМЕІ2: [NUMBER] з сім-картою [NUMBER] (а.с.200-201 том №1). Постановою Офісу Генерального прокурора від 19.09.2023 виділено з кримінального провадження №12022000000000035 в окреме кримінальне провадження за №12023000000001757 матеріали досудового розслідування за фактом вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 369, ч.3 ст.307, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 209, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 163 КК України (а.с.202-204 том №1). Постановою Офісу Генерального прокурора від 30.01.2024 надано прокурорам Департаменту представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора дозвіл на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №12023000000001757 в обсязі необхідному для представництва Офісу Генерального прокурора у справі №210/6572/23 (а.с.211 том №1). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Частиною дугою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Згідно з частиною першою статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. У частинах третій та сьомій вказаної статті, викладених у вигляді бланкетних норм, вказано, що порядок та підстави відшкодування шкоди органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратурою або судом регулюються законом. Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" (далі - Закон N 266/94-ВР). Тобто, дія вказаного Закону N 266/94-ВР розповсюджується на правовідносини з відшкодування шкоди з підстав, передбачених у частині першій статті 1176 ЦК України та статті 1 цього Закону. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону N 266/94-ВР підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок, зокрема, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Пунктом 1-1 статті 2 Закону N 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів. Згідно з пунктами 2 та 5 статті 3 Закону N 266/94-ВР у наведених в статті 1 Закону випадках громадянинові підлягають відшкодуванню (повертаються) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; та моральна шкода. Відповідно до частини другої статті 4 Закону N 266/94-ВР майно, зазначене в пункті 2 статті 3 цього Закону, повертається в натурі, а в разі неможливості повернення в натурі його вартість відшкодовується за рахунок тих підприємств, установ, організацій, яким воно передано безоплатно. Згідно із пунктом 2 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року N 51/401/649/471/23/125, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям). Пунктом 86 зазначеної Інструкції визначено, що у разі пошкодження, втрати вилучених речових доказів, цінностей та іншого майна заподіяні їх власникам збитки підлягають відшкодуванню на підставі Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказами Міністерства юстиції України N 6/5, Генеральної прокуратури України N 3, Міністерства фінансів України N 41 від 04 березня 1996 року. Згідно із пунктом 14 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" (далі - Положення про застосування Закону N 266/94-ВР) передбачено, що відповідно до частини другої статті 4 Закону майно, зазначене в пункті 2 статті 3 Закону (конфісковане або звернене в дохід держави судом, вилучене органами дізнання чи попереднього слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт), повертається в натурі тією установою або органом, у якого воно знаходиться, у місячний термін з дня звернення громадянина або його спадкоємців, якщо воно сталося протягом шести місяців після направлення їм повідомлення. У випадках, коли майно було знищене, втрачене або пошкоджене під час знаходження у розпорядженні органу дізнання, попереднього слідства, прокуратури чи суду, з вимогою про відшкодування вартості майна громадянин має право звернутися до цих органів, а якщо неможливість повернення майна в натурі виникла після передачі його фінансовому органу, вимога пред`являється до цього органу. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 5.6 і 5.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі N 920/715/17 (провадження N 12-199гс18) зазначено, що "шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України)". У статті 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частина п`ята та шоста стаття 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду"). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). У пунктах 5.4, 6.9 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі N 910/23967/16 (провадження N 12-110цс18) вказано, що у випадку, коли шкода завдається органом державної влади, його посадовою або службовою особою, відшкодовувати таку шкоду зобов`язана держава, яка бере участь у справі через відповідні органи: орган, дії, бездіяльність якого призвели до негативних наслідків, та орган Державної казначейської служби України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] на підставі положень ст. 23 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просила суд стягнути з Держави Україна через Державну казначейську службу України 300000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди завданої, внаслідок незаконних дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури. Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Хайнацького Є.С. від 02.03.2023 у справі № 757/8261/23-к задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НПУ капітана поліції Хоменка М.А. про проведення обшуку під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 12022000000000035 від 11.01.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 255, ч. ч. 3, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. ч. 1,2 ст. 309 КК України. Надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: [ADDRESS] з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей та документів, перелічених у протоколі обшуку від 27.02.2023. Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що зазначені у протоколі обшуку речі та документи не є тимчасово вилученим майном, та не потребують накладення на них арешту. Таким чином, судом у справі № 757/8261/23-к встановлено правомірність відшукання та вилучення речей та документів, перелічених у протоколі обшуку від 27.02.2023, виходячи зі змісту доказів, наданих стороною обвинувачення, а також враховуючи доводи, зазначені у клопотанні про проведення обшуку та вилучення майна. З урахуванням таких обставин, вилучене майно на законних підставах перебуває в органах досудового розслідування. Водночас, відповідно до постанови від 27.02.2023 про визнання предметів речовими доказами, винесеної старшим слідчим в особливо важливих справах ГСУ НПУ Лисяк В.В., вилучені під час проведення невідкладного обшуку предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №12022000000000035 від 11.01.2022. Також встановлено, що вказані дії органів досудового розслідування у рамках кримінального провадження №12022000000000035 оскаржувались адвокатом Максимовим Р.І. в інтересах [PERSON] в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, до слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва. Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2023 у справі № 757/11998/23-к скаргу адвоката Максимова Р.І. в інтересах [PERSON] на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НПУ щодо неповернення тимчасово вилученого майна у рамках кримінального провадження № 12022000000000035 від 11.01.2022 залишено без задоволення. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2023 у справі № 757/39846/23-к відмовлено в задоволенні скарги адвоката Максимова Р.І. в інтересах [PERSON] на бездіяльність слідчого ГСУ НПУ, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12022000000000035 від 11.01.2022. Таким чином, жодним з судових рішень не встановлено неправомірності дій органів досудового розслідування у рамках кримінального провадження №12022000000000035. Слід зазначити, що при вирішенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди сам факт прийняття слідчим процесуальних рішень не свідчить про заподіяння особі моральної шкоди та про наявність підстав для її відшкодування. Суд зауважує, що проведення обшуку та арешту майна без подальшого повідомлення позивачу про підозру у вчинені будь-якого кримінального правопорушення в рамках досудового розслідування відповідного кримінального провадження не тягне за собою доведеності неправомірності дій органів досудового розслідування, так як факт незаконного проведення обшуку та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, в даному випадку обшуку та накладення арешту на майно має бути встановлений відповідним судовим рішенням, зокрема, обвинувальним вироком в якому судом було б встановлено незаконність відповідних слідчих дій, виправдувальним вироком або ж фактом закриття кримінального провадження з підстав відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Оскільки підстави для відшкодування шкоди, визначені у пункті 2 частини першої статті 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", а позивачем не надано судового рішення, визначеного у зазначеній статті, відтак вона не набула права на відшкодування шкоди в порядку Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду". Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 у справі № 725/2042/22 за позовною заявою [PERSON] до Чернівецької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями органів досудового слідства та прокуратури. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Держави України на користь [PERSON] моральної шкоди завданої внаслідок дій та бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed