Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , який був братом позивача, після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої входить 1/ частка квартири [ADDRESS] . Вказує, що не мала можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний термін, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи по зору та не може пересуватись без сторонньої допомоги. Нотаріусом повідомлено позивачу про неможливість прийняття спадщини через пропущені нею строки для прийняття спадщини, в зв`язку з чим необхідно звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання. 16.11.2023\~року за\~клопотанням позивача\~ухвалою суду\~витребувано від\~Новомиргородської державної\~нотаріальної контори\~Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції\~(м.\~Одеса) належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . До суду 07.12.2023 року від завідувача Новомиргородської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Заліпського В. надійшла витребувана інформація.. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Представник третьої особа в судове засідання не з`явився, подав заяву подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є братом [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2021 року, посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Звіздун Н.К., за реєстровим номером 109, з якого вбачається що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] є сином [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка зареєстрована Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного тану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач звернулась із заявою до Новомиргородської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за оформленням спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 19.07.2023 року за вих. №320/02-31 державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмолено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на будь-яке майно спадкодавця, так як нею пропущений встановлений законом шестимісячний термін подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з інформаційної довідки із спадкового реєстру № 74914668 від 28.11.2023 інформація про заведену спадкову справу після смерті [PERSON] відсутня. Спір виник з приводу надання додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. За ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини, згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, тому часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , тобто [INFO] . Тому, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач не проживала постійно із спадкодавцем, тому повинна була прийняти спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про її прийняття або відмовитися від спадщини шляхом подачі заяви про відмову від її прийняття у шестимісячний строк, тобто до 15.06.2023 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). В обґрунтування поважності пропущення строку для подання заяви позивач посилається на на тривалу хворобу, що вона є інвалідом 2 групи по зору і не може пересуватися без сторонньої допомоги та що введено указом Президента України воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. В матеріалах справи наявні пенсійне посвідчення, з зазначенням виду пенсії по інвалідності 2 групи, загальне захворювання(по зору), виписка - епікриз із медичної карти стаціонарного хворого щодо перебування [PERSON] у стаціонарі із 10.02.2023 року по 20.02.2023року, виписка із медичної карки стаціонарного хворого №112 (травматологічне відділення). Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем доведено об`єктивні, істотні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини, які носять поважний характер, через що остання вчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, який помер [INFO] , тому вимоги слід задовольнити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). На підставі\~вищевикладеного та\~

Outcome: approved