Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на їх користь заборгованість у загальному розмірі 61\~162,09 грн., яка складається з заборгованостей: за Кредитним договором № Z62.00501.004595189 в розмірі 30\~360,94 грн., з яких: 12\~347,26 грн. - заборгованість за основним боргом; 18\~013,68 грн. - заборгованість за відсотками, та за Кредитним договором № С-501-009893-18-980 в розмірі 30\~801,15 гри., з яких: 9\~995,89 грн. - заборгованість за основним боргом; 20\~805,26 грн. - заборгованість за відсотками, а також судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог вказало, що 03 жовтня 2018 року [PERSON] уклала із Акціонерним товариством «Ідея Банк» Кредитний договір №С-501-009893-18-980. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №С-501-009893-18-980 від 03 жовтня 2018 року укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С-501-009893-18-980 від 03 жовтня 2018 року в сумі 30 801,15 грн., з яких: 9 995,89 грн. - заборгованість за основним боргом; 20\~805,26 грн. - заборгованість за відсотками. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитно, договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені Кредитним договором. 28.11.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.00501.004595189. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z62.00501.004595189 від 28 листопада 2018 року укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.00501.004595189 від 28 листопада 2018 року в сумі 30 360,94 грн., з яких: 12347,26 грн. - заборгованість за основним боргом; 18 013,68 грн. - заборгованість за відсотками. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитно, договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно з умовами Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути Кредит сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Тому позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свого представника не направило, згідно позовної заяви прохало провести розгляд справи без участі представника позивача та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувало. Відповідач [PERSON] в судове за сідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, правом на подання відзиву не скористалася. Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подала та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 03.10.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної лінії №С-501-009893-18-980, а також договору добровільного страхування життя №С-501-009893-18-980. Згідно умов Кредитного договору: Банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривні та випускає платіжну карту (п.1.2 Договору); Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку (п. 1.3. Договору); кредит лімітної лінії на момент укладення угоди становить 10 000 грн. (п.3.2. Договору); процентна ставка за користування коштами становить 24% річних (п.3.3. Договору). Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитування, що вбачається з підписаних нею документів: кредитного договору №С-501-009893-18-980, договору добровільного страхування життя №С-501-009893-18-980, паспорту споживчого кредиту, заяви, заяви про акцепт публічної оферти, заяви згоди. Судом також встановлено, що 28.11.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.00501.004595189, а також договір добровільного страхування життя № Z62.00501.004595189. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту складає 12500,00 грн включаючи витрати на страховий платіж (п. 1.1. Договору); строк кредиту 30 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника (п.1.2. Договору); за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається, як змінна частина ставки (15% яка може бути змінена), що збільшена на 5,5 % (Маржу Банку) (п.1.3-1.4. Договору); згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту сума щомісячного платежу становить 791,29 грн, а останній в сумі 820,50 грн. (п.6.1. Договору); банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок у гривні, що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (п.1.13 Договору). Як вбачається з копії договору [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитування, що вбачається з підписаних нею документів: кредитного договору № Z62.00501.004595189, договору добровільного страхування життя №Z62.00501.004595189, паспорту споживчого кредиту, анкети-заяви, згоди-повідомлення. Згідно ст.\~638\~ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.\~640\~ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст.\~642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1054\~та ч.2 ст.\~1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч.2\~ст.\~625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно позовної заяви, 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №С-501-009893-18-980 від 03 жовтня 2018 року та кредитним договором № Z62.00501.004595189 від 28 листопада 2018 року укладеними між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №С-501-009893-18-980 від 03 жовтня 2018 року в сумі 30 801,15 грн., з яких: 9 995,89 грн. - заборгованість за основним боргом; 20\~805,26 грн. - заборгованість за відсотками та кредитним договором № Z62.00501.004595189 від 28 листопада 2018 року в сумі 30 360,94 грн., з яких: 12347,26 грн. - заборгованість за основним боргом; 18 013,68 грн. - заборгованість за відсотками. Досліджуючи документи надані позивачем на підтвердження наявності у нього права вимоги до відповідача судом встановлено наступне. Відповідно до п.2.1., п.2.2. Договору за цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплат зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.3.1. Договору загальна сума фінансування станови фактором Клієнту під відступлення Прав вимоги становить 15 500 000,00 грн. та включає в себе фінансування відповідно до Реєстру Боржників № 1,2,3,4. Згідно копії платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023 року вбачається здійснення ТОВ «ФК «ЄАПБ» оплати АТ «Ідея Банк» за відступлення прав вимоги за Договором факторингу №07072023 від 07.07.2023 року. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № Z62.00501.004595189 в розмірі 30\~360,94 грн., з яких: 12\~347,26 грн. - заборгованість за основним боргом; 18\~013,68 грн. - заборгованість за відсотками; та за Кредитним договором № С-501-009893-18-980 в розмірі 30\~801,15 гри., з яких: 9\~995,89 грн. - заборгованість за основним боргом; 20\~805, 26 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином позивачем доведено суду, що за зазначеним Договором Факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, як це передбачено договором, а тому доведено, що клієнт відступив факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження отримання коштів за кредитами надано копії ордерів-розпоряджень №1 (про видачу кредиту) №2 (про сплату страхового платежу) перераховано кошти з рахунку на підставі договору № Z62.00501.004595189 в сумі 108869,57 та 1630,43 (страховий платіж), в загальній сумі - 12500,00 грн. та прибуткового позабалансового ордеру від 03.10.2018 року на суму 1,00 грн (за договором №С-501-009893-18-980). Також, позивачем долучено розрахунки заборгованості за кредитними договорами №С-501-009893-18-980 від 03.10.2018 року та № Z62.00501.004595189 від 28.11.2018 року (за підписом представника позивача). Однак, суд наголошує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позивачем не додано до позовної заяви достатньо належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру, а саме первинних документів за обома кредитами. Так матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем за кредитним договором № Z62.00501.004595189 коштів в сумі 108869,57 та 1630,43 (страховий платіж), в загальній сумі - 12500,00 грн. При цьому, з огляду на відсутність доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір (первинних документів) суд позбавлений можливості, перевірити доданий розрахунок позивача (за підписом представника позивача), чи зробити його самостійно, так як відсутні дані щодо користування кредитними коштами (наявності/ відсутності платежів на погашення заборгованості та ін..). А тому, вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z62.00501.004595189 від 28.11.2018 року підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі тіла кредиту, що з урахуванням заявлених позовних вимог становить 12 347,26 грн. Вирішуючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором №С-501-009893-18-980 від 03.10.2018 року судом встановлено, що позивачем не додано до позовної заяви належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості та її розміру, а саме первинних документів за обома кредитами. Суд наголошує, що згідно договору №С-501-009893-18-980 від 03.10.2018 року, Банк відкрив відповідачу поточний рахунок у гривні, випустив платіжну карту та надав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку з установленням кредитного ліміту у 10 000 грн. Тож, за відсутності документів первинного бухгалтерського обліку, (виписки з рахунку, тощо), суд позбавлений можливості перевірити доданий розрахунок позивача (за підписом представника позивача), чи зробити його самостійно, так як відсутні дані щодо користування кредитними коштами ( наявності/ відсутності платежів на погашення заборгованості та ін..). При цьому, суд зауважує, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладаючи договори факторингу, не був позбавлений права вимагати первинні документами бухгалтерського обліку та всю іншу документацію (документи, що стосуються заборгованості боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржника по заборгованості та є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості) у первісного кредитора, та згідно вимог ст. 81, ст. 83 ЦПК України, повинен був подати всі ті докази які підтверджують обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, до суду разом з позовною заявою. А тому враховуючи все вище викладене, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до часткового задоволення, тож судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача у відсотковому співвідношенні до задоволеності вимог (20,19% , що становить 611,35 грн).

Outcome: partial