Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 23.09.1995 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Мають двох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинені, позивач та відповідач не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. Посилаючись на норми законодавства, представник позивача звернувся до суду із вказаною позовною заявою та просив розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, при цьому разом із позовною заявою адвокат подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, позов просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, позов просить задовольнити. Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Оскільки учасники справи не з`явися у судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.09.1995 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану райдержадміністрації Черкаської обл., актовий запис №117, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.09.1995 р. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.1996 р., вбачається, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.11.2021 р., вбачається, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . За приписами ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовних вимог вбачається, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить інтересам позивача, примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, а також те, що відповідач позов визнав та погоджується на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2 ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 СК України). На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved