Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

У грудні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» звернулися до суду з вищевказаним позовом. 09 квітня 2024 року ТОВ «УЮТ-2011» уточнені позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач\~виконує функції управління та надає послуги з утримання будинків, споруд або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях частини Покровського району міста Кривого Рогу на підставі договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі, як власники квартири не здійснюють оплату за надані послуги, у зв`язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.11.2020 року по 01.11.2023 року у розмірі 7005,54 гривень. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідачів станом на 21.02.2022 року утворилася заборгованість інфляційних збитків 287,91 гривень та 3% річних 80,40 гривень. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом, за яким просить стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та понесені витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного\~позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачам встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України. У судове засідання представник ТОВ «УЮТ-2011» не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, через систему «Електронний суд» звернулася із заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, у якій заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечує. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі, будучи повідомленими у встановленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки до суду не повідомили, відзиву на позов не надали, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність від них не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, 13 травня 2024 року судом постановлена ухвала про проведення розгляду справи у заочному порядку. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд за матеріалами справи встановив, що 01.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради було укладено Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт №3). З 01.04.2013 року ТОВ «УЮТ-2011» розпочало виконувати функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Жовтневого району м. Кривого Рогу, в т. ч. і по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 901 ЦК за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) та ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ч. 4\~ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; від імені співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків; вести і зберігати технічну та іншу встановлену законом та/або договором документацію багатоквартирного будинку та інше. Тобто, надання житлової послуги є обов`язком виконавця, яким в даному випадку виступає ТОВ «УЮТ-2011». Згідно із детальним розрахунком заборгованості ТОВ «УЮТ-2011» по [ADDRESS] вбачається, що споживачі заборгували за період з 01.11.2020 року по 01.11.2023 року з наданих останнім житлово-комунальних послуг за такою адресою 7005,54 гривень. Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачам житлово-комунальних послуг проводиться на підставі: Рішень виконавчого комітету Криворізької міської ради № 177 від 12.04.2017 та № 231 від 10.05.2017, Наказу Держкомітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц. Так на підставі наданих суду розрахунків представника позивача боргу з інфляційних збитків та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК за період прострочення погашення заборгованості споживачів вбачається, що останні станом на 21.02.2022 року заборгували за спірний період ТОВ «УЮТ-2011» з інфляційних збитків 287,91 гривень та з 3% річних у розмірі 80,40 гривень. Суд при цьому зазначає, що відповідно до Інформації з Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна №\~347431226 від 21.09.2023 вбачається, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частки, на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 04.08.2004. Суд в цьому сенсі зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК власність зобов`язує, тому власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; а власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. За ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Суд вказує, що за ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Натомість, за ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Аналізуючи наведені норми загального цивільного законодавства та спеціального в сфері житлово-комунальних послуг, суд робить висновок, що саме власник нерухомості повинен нести відповідальність через несплату наданих житлово-комунальних послуг. В той же час, положення ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) стосуються солідарної відповідальність осіб, які проживають та/або зареєстровані у житлі власника, за їх зобов`язаннями саме перед власником з оплати житлово-комунальних послуг. Так суд вказує, що за ч. 1 ст. 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). На підставі ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Аналізуючи перелічені норми, суд звертає увагу на те, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Враховуючи викладене вмотивування, суд зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні відповідати за пред`явленими до них позовними вимогами саме в межах належної їм на праві власності частки квартири по [ADDRESS] . Отже, суд дійшов переконання, що заявлені та підтвердженні в судовому засіданні вимоги позивача до відповідачів, як співвласників квартири по [ADDRESS] , підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] та [PERSON] боргу відповідно до розміру належного їм часткового права власності на вказане житлове приміщення, тобто з урахуванням частки у праві спільної часткової власності згідно з розрахунків, доданих з боку позивача до позовної заяви, від загальної суми заборгованості, встановленої судом, внаслідок чого суд дійшов висновку, що кожен з відповідачів за період з 01.11.2020 року по 01.11.2023 року заборгував позивачу оплату за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 3502,77 гривень, з інфляційних збитків 95,01 гривень та з 3 % річних 26,53 гривень. Також слід зазначити, що ТОВ «УЮТ-2011», у відповідності до вимог ст.ст.\~160-161 ЦПК України,\~було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в тому числі із відповідачів, проте за ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу. Статтею 164 визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Так,\~на підтвердження\~сплати судового\~збору до\~позовної заяви\~додані платіжна\~інструкція №\~35594\~від 23.11.2023\~року на\~суму 2415,60\~гривень за\~подання позову\~та платіжна\~інструкція №\~34734\~від 26.09.2023\~року на\~суму 268,40\~гривень за\~подання заяви\~про видачу\~судового наказу.\~Враховуючи наведене\~та з\~рахуванням положень\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідачів\~на користь\~позивача підлягають\~стягненню судові\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі 2684,00\~гривень в\~рівних частках.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved