Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

11 березня 2024 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що шлюб з відповідачкою було зареєстровано 19 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо, а тому просить розірвати шлюб. Крім того, позивач зазначив, що за згодою сторін їх син проживатиме разом з ним, а тому просив після розірвання шлюбу залишити сина проживати разом з ним (визначити місце проживання дитини) за адресою його реєстрації. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду 18.04.2024 року надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, розірвати шлюб та залишити сина проживати разом з батьком за місцем його реєстрації. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~шлюб\~між\~сторонами\~зареєстровано\~19 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 62 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сторін не склалося через втрату розуміння один до одного, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату почуття взаємної любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, проживають окремо. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. Судом не вирішувалося питання щодо спільно нажитого майна, оскільки таких вимог сторони не заявляли. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач не виявила бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, то суд вважає за необхідне залишити після розірвання шлюбу її прізвище без змін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач не просив стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень судового збору. Щодо вирішення питання про залишення проживання дитини сторін разом із позивачем одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що за згодою сторін їх син проживатиме разом з ним, а тому просив після розірвання шлюбу залишити сина проживати разом з ним (визначити місце проживання дитини) за адресою його реєстрації. Однак, будь-яких доказів, що він проживає разом зі своїм сином за місцем своєї реєстрації, суду не надав. Більше того, на запит суду служба в справах дітей Веселинівської селищної ради надала відповідь № 58/01-10 від 15.05.2024 року, в якій зазначається, що службою у справах дітей було здійснено виїзд для встановлення факту проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , однак було встановлено, що дана родина зареєстрована за даною адресою, але там не проживає, що також підтверджується довідкою старости Токарівського старостинського округу від 14.05.2024 року № 2770-05-2024. За таких обставин, оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] за місцем своєї реєстрації [ADDRESS] , разом зі своїм сином [PERSON] не проживає, суд вважає, що його вимога про залишення дитини проживати разом з ним за місцем його реєстрації задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved