Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" в особі представника Дмитрів В.С. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 24710 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 25.07.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 101829220. На умовах вказаного договору відповідач отримала грошові кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідачка свої зобов`язання з повернення коштів та сплати комісії і процентів не виконала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 24710 грн., з яких: 7 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 17010 грн. заборгованість за відсотками; 700 грн. заборгованість за комісією. 25.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №84-МЛ, за яким останнє отримало належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №101829220 від 25.07.2022. Враховуючи викладене, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 24710 грн. та понесені судові витрати у розмірі 3028 грн. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 14.03.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Враховуючи вказане суд розглядає справу без участі представника ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал". Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України шляхом надсилання судових повісток на зареєстровану адресу проживання, на засоби електронної пошти та мобільного зв`язку. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи не подала. Відзив на позовну заяву від відповідачки до суду не надходив. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній на підставі наявних у справі доказів згідно вимог ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 25.07.2022 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №101829220, згідно з умовами якого відповідачка отримала 7000 грн., загальним строком на 105 днів, термін повернення кредиту, сплати комісії та відсотків за користування кредитом - до 07.11.2022 (а.с.15-20). З довідки про ідентифікацію та анкети-заяви на кредит від 25.07.2022 вбачається, що клієнт [PERSON] , з якою укладено договір №101829220 від 25.07.2022 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником здійснено підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора S71735, надісланого позичальнику 22.07.2022 о 08:28 год. на номер телефону [NUMBER] (а.с.14, 24). Платіжним дорученням 48346897 від 25.07.2022 ТОВ «Мілоан» доводить, що перерахувало [PERSON] кредитні кошти за договором в сумі 7000,00 грн., призначення платежу - кошти від ТОВ «Мілоан» згідного договору 101829220, сума - 7000 грн., отримувач - [PERSON] , банк отримувача - 444111, кошти зараховувалися на рахунок - [NUMBER] (а.с.23). Відповідно до графіку розрахунку сплати кредитних коштів, який є додатком №1 до договору про споживчий кредит №101829220 від 25.07.2022, [PERSON] 07.11.2022 року зобов`язана була сплатити 27650 грн., з яких: 7000 грн. - кредит; 700 грн. - комісія за надання кредиту; 19950 грн. - проценти (а.с.21). З паспорту споживчого кредиту № 101829220, який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит вбачається обізнаність відповідача з істотними умовами кредитування (а.с. 22). Згідно картки обліку виконання договору щодо [PERSON] за договором №101829220 від 25.07.2022, розмір заборгованості становить 24 920 грн., що складається з тіла кредиту - 7000 грн,. комісією - 700 грн. та процентів - 17 220 грн. (а.с. 25). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачка підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення [PERSON] по кредитному договору 101829220 здійснено нарахування до погашення в загальній сумі 24 710 грн. (а.с. 26). В подальшому між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 84-МЛ/Т від 25.10.2022, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №101829220 від 25.07.2022, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с.27-31). Дана обставина підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 84-МЛ/Т від 25.10.2022 (а.с.32). 07.12.2023 відповідачу було надіслано досудову вимогу за вих. №21966538 на адресу вказану [PERSON] в кредитному договорі, якою було висунуто вимогу протягом 7 днів сплатити заборгованість за кредитним договором у сумі 24710 грн. (а.с.35, 36-38). Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилом частини 1 статті 205 ЦК України, - правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону, - електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону, - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону, - у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем кредитного договору №101829220 від 25.07.2022, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за даним кредитним договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про укладення між сторонами у справі кредитного договору у належній формі, оскільки між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено такий договір в електронній формі шляхом його підписання відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно п. 1 кредитного договору № 1827850 від 22.05.2020 сума кредиту становить 7500 грн., кредит наданий строком на 30 днів з 22.05.2020 з датою повернення 25.07.2022, комісія за надання кредиту становить 750 грн., проценти за користування кредитом 18900 грн., орієнтовна вартість кредиту становить 27 650 грн. (а.с. 15-16). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] становить 24 710 грн., з яких: 7 000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 17010 грн. заборгованість за відсотками; 700 грн. заборгованість за комісією (а.с. 26). Наведений позивачем розрахунок не ставиться під сумнів відповідачкою, не спростований останньою, відповідає умовам договору від 25.07.2022, тому в суду відсутні підстави вважати вказаний доказ неналежним в частині розміру заборгованості. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши факт підписання відповідачем Заяви про приєднання до умов та правил, приймаючи до уваги погодження сторонами істотних умов договору, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Заяв про розподіл інших судових витрат до суду не надійшло.

Outcome: approved