Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

10.05.2024 через систему "Електронний суд" представник позивача - адвокат Приймак А.О. подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 344/3085/24 про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 31 367,00 грн., що складаються із понесених витрат на правову допомогу у розмірі - 26 427,00 грн. та оплату за переклад документів у розмірі - 4 940,00 грн. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.05.2024 року у справі № 344/3085/24, провадження № 2/344/1728/24, позов задоволено частково. Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 11.12.2019 у справі №344/13121/19, на користь [PERSON] у розмірі 3 000 грн. на дитину [PERSON] , [INFO] . Звільнено [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] , що нарахована на підставі виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 11.12.2019 у справі №344/13121/19, на дитину [PERSON] , [INFO] , що нарахована починаючи з 01 липня 2021 року. У іншій частині вимог відмовлено Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 2 422,40 грн. судового збору. Як слідує з матеріалів справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із розглядом справи, а саме: залучення перекладачів. У позовній заяві було зазначено, що позивач надає орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і як очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір за подання позовної заяви, оплата витрат за переклад документів з іноземної (англійської) на українську мову та витрати. Також у позовній заяві було викладено позовну вимогу, а саме: стягнути з [PERSON] на користь з [PERSON] сплачений судовий збір та судові витрати за переклад документів у цій справі. Слід зазначити, що уповноважений представник звертався до суду через особистий кабінет підсистеми Електронний суд, копію позовної заяви з додатками, в тому числі доказами, які підтверджують понесення судових витрат також було надіслано відповідачу. Відтак, відповідач був ознайомлений з попередньо понесеними сумами витрат у зв`язку із розглядом цієї справи. Згідно платіжної інструкції № 541894743.1 від 30 січня 2024 року на суму 26 427,00 грн. позивачем понесено витрати згідно Договору про надання правової допомоги від 01.01.2024 року. Крім цього, до позовної заяви були додані перекладені документи, які були на англійській мові, відтак була необхідність в їх перекладі, за наслідками чого позивачем було понесено витрати, що підтверджується копією рахунку - фактури № 1493 від 18.01.2024 та акту № 1493 здачі - приймання виконаних послуг, та платіжною інструкцією № 456 від 18.01.2024 року. 14.05.2024 від представника відповідача - адвоката Шургот О.В. надійшло заперечення на клопотання (заяву), відповідно до якої остання вважає, що розмір витрат відповідача на правничу допомогу підлягає до зменшення, оскільки спір виник з приводу аліментних правовідносин, як наслідок, справа є незначної складності та розглядалася судом у порядку спрощеного позовного провадження. По справі представником позивача подано лише один процесуальний документ, а саме позовну заяву. Також відбулось лише два судових засідання, у яких брала участь представник позивача поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції. Враховуючи те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правову допомогу є неспівмірною із заявленими вимогами та обсягом виконаної роботи адвокатом по справі, а покладення такого розміру витрат є надмірним тягарем для відповідачки, просить зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 1 500,00 грн. В частині витрат, понесених за оплату перекладу документів з англійської на українську мову у розмірі 4 940,00 грн. просить відмовити у повному обсязі. Оскільки представником позивача не було надано суду належним чином засвідченого перекладу документів, викладених іноземною мовою (у випадках здійснення перекладу перекладачем, справжність його підпису завіряється нотаріусом). Слід наголосити, що усі документи, які наче б то перекладались, не містять навіть підпису перекладача. Представник позивача - адвокат Приймак А.О. в судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала з підстав, наведених письмово. Просила її задоволити. Представник відповідача - адвокат Шургот О.В. в судове засідання не з`явилася. В поданих запереченнях на клопотання (заяву) просила розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснювати за відсутності відповідачки - [PERSON] та її представника адвоката - Шургот О.В. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку: Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.05.2024 позов задоволено частково. Припинено стягнення аліментів з [PERSON] на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 11.12.2019 у справі №344/13121/19, на користь [PERSON] у розмірі 3 000 ( три тисячі) гривень на дитину [PERSON] , [INFO] . Звільнено [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] , що нарахована на підставі виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 11.12.2019 у справі №344/13121/19, на дитину [PERSON] , [INFO] , що нарахована починаючи з 01 липня 2021 року. У іншій частині вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Представник позивача - адвокат Приймак Аліна Олександрівна здійснює діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПГ №3934, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області від 26.10.2021 №12, ордеру на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги № б/н від 01.01.2024 у Івано-Франківському міському суді, виданого адвокатським об`єднанням "Богомазов та Партнери" (а.с.124-125). 01.01.2024 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір доручення щодо сплати коштів за договором про надання правової допомоги та вчиняти інші права та обов`язки за якими має Довіритель зобов`язання. Договір про надання правової допомоги від 01.01.2024, укладений між Адвокатським об`єднанням «Богомазов та Партнери» та [PERSON] . Акт наданих послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2024 року. Відповідно до платіжної інструкції № 541894743.1 від 30 січня 2024 року на суму 26 427,00 грн, позивачем понесено витрати згідно Договору про надання правової допомоги від 01.01.2024 року. Платником у вказаній платіжній інструкції зазначено [PERSON] , призначення платежу: договір від 01.01.2024 року про надання правової допомоги, платник [PERSON] . Виходячи із наведеного, оскільки судом встановлено, що позивачем 01.01.2024 було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатським об`єднанням "Богомазов та Партнери", у яких обумовлено суть справи, а позивач, в свою чергу, відповідно до ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України в тексті позову, просив стягнути судові витрати з сторони відповідача. Разом з тим, дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг) та участі у судових засіданнях. Виходячи із встановленої реальності участі адвоката Приймак А.О., зокрема в судових засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, та його необхідності, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 6000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, стороною позивача надано докази на понесення витрат за переклад документів (доказів), які долучені до позовної заяви, у розмірі - 4 940,00 грн. ( а.с. 21). Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає за можливе з відповідача в позивача стягнення половини витрат, пов`язаних із залученням перекладача, а саме в сумі 2 470 грн.

Outcome: approved