Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості: за кредитним договором №102876381 укладеним 08.05.2023 з ТОВ «МІЛОАН» (первісний кредитор) в розмірі 64541,18 грн., з яких: 16320,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 47031,18 грн. сума заборгованості за відсотками, 1190,00 грн. заборгованість за комісією, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею; за договором позики №5809222 укладеним 06.07.2023 з ТОВ «МАНІФОЮ» (первісний кредитор) в розмірі 16 625,95 грн., з яких: 5 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 125,95 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою, 0,00 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику, крім того просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 08.05.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено в кредитний договір №102876381 в електронній формі, за умовами якого відповідач отримав 17 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 21.08.2023. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач не виконав умови Кредитного договору №102876381. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість в розмірі 64 541,18 грн. 28.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №28092023, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) за плату, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №102876381від 08.05.2023. Крім того, 06.07.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики №5809222, який підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 5500,00 грн. шляхом перерахування коштів на банківську карту позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з веденням коду підтвердженням, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому ТОВ «МАНІФОЮ» було перераховано кошти. ТОВ «МАНІФОЮ» належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику грошові кошти, та оскільки відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, позику не повертає та не сплачує проценти за користування коштами, виникла заборгованість в розмірі 16 625,95 грн. Відповідно до договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «МАНІФОЮ», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до відповідача [PERSON] по договору позики №5809222 від 06.07.2023, що підтверджується інформацією з реєстру боржників від 15.11.2023. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 04.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 18.04.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява з виправленими недоліками. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 19.04.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на позові наполягає у повному обсязі, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідачка двічі до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомила, відзив на позов не надала, інших клопотань до суду не надходило. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (стаття 178 ч. 8 ЦПК України). Враховуючи вимоги ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 08.05.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102876381 в електронній формі, який підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 82). Згідно платіжного доручення №64349313 від 08.05.2023 кошти в сумі 17 000,00 грн. перераховано отримувачу [PERSON] (а.с. 84). 28.09.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 28092023, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) за плату, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «МІЛОАН», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №102876381від 08.05.2023 (а.с. 86-91). Відповідно до реєстру боржників №2 до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023 та розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 64 541,18 грн., з яких 16 320,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 47 031,18 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 190,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.92-95). Крім того, 06.07.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики №5809222 в електронній формі, який підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора (а.с. 103-107). 15.11.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «МАНІФОЮ» уклали договір факторингу №15-11/2023, відповідно умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договором позики №5809222 від 06.07.2023, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] (а.с. 115-120). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №15-11/2023 від 15.11.2023 та розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 16 625,95 грн., з яких 5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 125,95 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою, 0,00 грн. - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с.121-123). Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові та ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору кредитного договору щодо надання кредитних коштів, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань. [PERSON] не було спростовано надані позивачем розрахунки заборгованості. Відповідач також не оспорював укладення даних договорів у судовому порядку. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів. Отже, надавши відповідачу грошові кошти первісні кредитори свої зобов`язання за кредитними договорами виконали в повному обсязі, а позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, у загальному розмірі 81 167,13 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь нового кредитора позивача по справі. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved