Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 11.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 35. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем спільного життя не склалось, постійно виникають суперечки, шлюбні стосунки фактично припинені, примирення та збереження шлюбу неможливо. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 07.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованим листом за зареєстрованим у встановленому законом порядку за місцем його проживання. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подачі клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позов та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач 13.05.2024 надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.08.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позову вбачається, що сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. За змістом ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В даній справі відповідачем до початку її розгляду по суті, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнано повністю, а тому суд вважає за необхідне, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, тобто в сумі 605,60 грн. Інші 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved