Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

06.02.2024 року до Заводського районного суду м. Запоріжжя звернувся представник ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» Титаренко В.В. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 15.07.2021 року [PERSON] звернулася до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту № 010/11209/82/1158965, у зв`язку з чим кредитодавець відкрив клієнту картковий рахунок та надав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 10000 грн, з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500000 гривень, строком на 48 місяців, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 15.07.2025 року, а клієнт зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши [PERSON] кредит в сумі та на умовах, визначених договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору, позичальник припинила виконувати взяті на себе зобов`язання, а саме: припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ«ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F до боржників, в тому числі за кредитним договором № 010/11209/82/1158965 від 15.07.2021 року, сума заборгованості за яким становить 58063,71 грн, з яких: 48337,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 7735,75 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1990,96 грн - сума заборгованості за відсотками, вказану заборгованість, судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 1400 грн, яку позивач просить стягнути з боржниці [PERSON] на свою користь. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в у прохальній частині позовної заяви представник позивача заявляв про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи суду, а також відзив на позовну заяву не подала. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи шляхом надсилання судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що 15.07.2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву-договір про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/11209/82/1158965 строком на 48 місяців, з кінцевим терміном повного погашення кредиту до 15.07.2025 року (а.с. 5-6). На підставі зазначеної заяви кредитодавець відкрив [PERSON] відкрив картковий рахунок клієнту та встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 10000 гривень, з максимальним лімітом в межах якого встановлюється поточний ліміт, який відповідно до умов кредитного договору становить 500000 гривень. Відповідно до умов кредитного договору з дати встановлення (зміни) поточного ліміту клієнт має право отримати, а банк зобов`язати на умови відсутності (недостатності) коштів на картковий рахунку надати клієнту в межах поточного ліміту кошти (кредит), а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на картковий рахунок одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за картковим рахунком, із здійсненням банком договірного списання коштів кредиту з карткового рахунку у визначених договором випадках, виконанні банком інших операцій за картковим рахунком відповідно до умов договору. Кредит надається з метою: придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов кредитного договору № 010/11209/82/1158965 від 15.07.2021 підтверджує початок користування кредитом і підтверджується заявою [PERSON] про відкриття карткового рахунку та надання кредитної картки, підписаною особисто позивачкою ( а.с.5-6) та випискою по рахунку (а.с. 15-22). З копії виписки розрахунку клієнта [PERSON] вбачається, що з 05.08.2021 року по 25.02.2022 року вона користувалась кредитними коштами та провела 288 транзакцій на суму 39087,27 гривень, які шли на придбання різного роду побутових товарів (а.с. 15-22). Всупереч умовам кредитного договору відповідачка припинила виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 20.12.2022 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п. 2.4 договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній (а.с. 25-29). Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-57-F від 20.12.2022 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитним договором № 010/11209/82/1158965 від 15.07.2021 року, укладеним між [PERSON] та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким становить 58063,71 грн (а.с. 32-34, 35). 17.11.2023 року ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу про виконання кредитного договору, згідно якого кредитор вимагав здійснити повне та належне виконання зобов`язань за кредитним договором, а саме погашення усієї заборгованості за кредитним договором (а.с. 36). Однак, відповідачка не вчинила належних дій щодо погашення кредитної заборгованості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Проте відповідачка [PERSON] , користуючись кредитними коштами, не повернула своєчасно АТ «Райффайзен Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань станом на 22.02.2023 року утворилася заборгованість за кредитним договором № 010/11209/82/1158965 від 15.07.2021 року, яка згідно наданого позивачем розрахунку становить 58063,71 грн, з яких: 48337,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 7735,75 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1990,96 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 24). З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підтвердженні наявними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи, зокрема: договором про надання правничої допомоги № 14/06/2023 від 14.06.2023 року, укладеним між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренко В.В., актом виконаних робіт від 12.01.2024 року, платіжною інструкцією № 118 від 15.01.2024 року, а тому їх слід покласти на відповідачку [PERSON] у розмірі 1400 грн (а.с. 41-43,47,48). Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00 гривні.

Outcome: approved