Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

06.11.2023 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 919/165991-KN в розмірі 94\~689 58 євро., стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Стислий виклад позиції позивача. 05.09.2008 року АКБ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] уклали договір кредиту № 919/165991-KN. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 06.11.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 94\~689, 58 Євро. Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року було припинено АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Стислий виклад позиції відповідача. Позивачем у позові не вказано з чого складається розмір заборгованості та за який період вона нарахована. Розрахунок заборгованості наданий позивачем не може бути доказом розміру заборгованості, оскільки він не оформлений належним чином. Так,\~в супереч\~умовам Договору,\~а саме:\~договору невідновлювальної\~кредитної лінії,\~видачі кредиту\~Траншами шляхом\~перерахування на\~поточний рахунок\~Позичальника на\~підставі письмової\~заяви та з максимальним лімітом 78\~000 Євро, з датою укладання 05.09.2008р., з не зрозумілих для відповідача підстав, позивач в наданому до суду Розрахунку своїх вимог зазначає дату видачі кредиту 30.08.2018 р та суму в 128\~859,93 Євро. Крім того, в 4 стовпчику «сума повернення грошових коштів» вказане не значне погашення, при цьому вже в 5му стовпчику «заборгованість за кредитом (залишок)» вже значне зменшення боргу до 49\~536,04 Євро. Також є не зрозумілим та нічим не підтвердженим різке збільшення простроченої заборгованості за кредитом починаючи з 2021 року до 94\~689,58 Євро. Рух справи. Ухвалою суду від 10 листопада 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року підготовче провадежння було закрито та призначено справу до судового розгляду. У судовому засідання представник позивача, адвокат Матвійчук М.З., позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Волошина Т.Б., просила відмовити в задоволенні позову у зв`язку недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом 05.09.2008 року АКБ «УКРСОЦБАНК» уклали договір не відновлювальної кредитної лінії № 919/165991-KN з [PERSON] , відповідно до якого укладений договір невідновлювальної кредитної лінії №919/165991 KN, згідно з умовами якого (п.1.1.1 Договору) надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами Траншами, зі сплатою 15% річних, в межах максимального ліміту заборгованості Позичальника за Кредитом в сумі 78\~000 Євро. Рішенням № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року було припинено АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 листопада 2022 року. 03.07.2023 року АТ «СЕНС БАНК» на адресу відповідача направив Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. На підтвердження направлення вимоги позивачем надано список згрупованих повідомлень № 1 та квитанцію про відправлення Укрпошта, де зазначено що відправлено список № 11951. З наданого АТ «СЕНС БАНК» розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 28.06.2023 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № №919/165991\~ KN становить 96\~379,28 євро, яка складається із заборгованості за кредитом\~94\~689 58 євро, по відсотках\~1889,70 євро. Норми права, які застосував суд, та висновки суду за результатами розгляду справи Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною другою ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Представник відповідача не погоджується з вимогами позову, вказуючи, що позивачем у позові не вказано з чого складається розмір заборгованості та за який період вона нарахована, повернуті позичальником кошти позивач в наданому до суду розрахунку своїх вимог зазначає дату видачі кредиту 30.08.2018р та суму в 128\~859,93 Євро. Крім того в 4 стовпчику «сума повернення грошових коштів» вказане не значне погашення, при цьому вже в 5 му стовпчику «заборгованість за кредитом (залишок)» вже значне зменшення боргу до 49\~536,04 Євро. Також зазначила що належних доказів підтвердження різкого збільшення простроченої заборгованості за кредитом починаючи з 2021 року до суму в розмірі 94\~689,58 Євро матеріали справи не місять. Зазначає, що саме виписка по рахунку клієнта\~ є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. А тому, не може бути належним та допустимим доказом, який підтверджує наявну заборгованість позичальника. Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому позивач не надав суду у якості доказу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів на відповідний рахунок відповідача, та згідно з яким можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу саме як кредитні кошти; підтвердив факт користування вказаними кредитними коштами відповідачем, а також можна було б встановити суму, яку відповідач сплатив/перерахував позивачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним. З розрахунка вимог банку, який додано до позову, неможливо встановити суму, яку відповідач сплатив/перерахував позивачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, неможливо встановити чи були суми, здійснені відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом, зараховані для погашення тіла кредиту або процентів. Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором, який складений представником позивача, є внутрішнім документом фінансової установи, не відображає за якою процентною ставкою було нараховано заборгованість зі сплати процентів не є належним та допустимим доказом розміру заборгованості відповідача за кредитом перед Банком. В якості забезпечення виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту за договором невідновлювальної кредитної лінії №919/165991 KN від 05.09.2008 року, Позичальник відповідно до п.1.4 Договору, передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа від 01.09.2022 року за №39003-151-66/2022 АТ «Альфа Банк», який є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» і набув всіх прав та обов`язків кредитора та іпотекодержателя, у зв`язку з повним виконанням зобов`язань та припиненням іпотеки, АТ «Альфа-Банк» надав згоду на подачу іпотекодавцем документів для проведення державної реєстрації, припинення обтяження від свого імені.(а.с. 104). На підставі зазначеного повідомлення, 14.11.2022 року обтяження та іпотека були припинені, про що свідчать Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки.( а.с.105). Згідно ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Відповідно до \~статті 74 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна на підставі отриманого повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту) повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, припинення чи розірвання договору довічного утримання, та в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). У зв`язку із недоведенням позивачем розміру заборгованості відповідача за кредитним договором № 919/165991-KN, суд приходить до висновку про відсутність законних та обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed