Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 20.10.2007 він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, просив надати строк на примирення. Представник позивача щодо надання сторонам строку на примирення заперечував, вказував на те, що сторони, з 2019 року не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, тому продовження перебування у зареєстрованому шлюбі, буде порушувати права позивача. Відповідач у судовому засіданні не заперечував факту фактичного не проживання з позивачем однією сім`єю з 2019 року, однак вказував на бажання зберегти сім`ю. З урахуванням наведеного, суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання сторони відповідача про надання часу на примирення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 20.10.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1872. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові та поваги між сторонами зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, а також інтересам їх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved