Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

1. Позиції учасників справи. Позивач [PERSON] (далі по тексту позивач) звернулась до суду з вищезазначеним позовом (з подальшим зменшенням позовних вимог - т.1 а.с.139-140) з вимогою до відповідача [PERSON] (далі по тексту відповідач) про стягнення заподіяної матеріальної шкоди внаслідок залиття у розмірі 15 772,96 грн. та, відповідно, стягнення витрат за проведення оцінки вартості майнової шкоди у розмірі 3 000,00 грн., витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. Вимоги мотивовано тим, що позивач є власником кв. [ADDRESS] . 22.09.2020 відбулося залиття її квартири внаслідок протікання прокладки на пристрої гарячого водопостачання на ділянці, за утримання якої в належному стані відповідальним є власник квартири [ADDRESS] . В результаті даної події в квартирі [ADDRESS] було пошкоджено кухню (загальною площею 8.16 м.кв.), залита стеля (1 м.кв.), стіна (2 м.кв.) на яких пошкоджено штукатурне та малярне покриття, деформовані дві секції навісних шаф (задні, верхні, нижні та бокові стінки, полиці шафи (загальний розмір 4.2 м.кв.), деформована стільниця кухонного столу (1.44 м.кв.), деформоване підлогове покриття (1 м.кв.). За фактом вказаної події, заступником голови ОСББ «Київ-10» буд. [ADDRESS] , власницею кв. [ADDRESS] та консьєржем даного будинку було складено та підписано Акт обстеження квартири [ADDRESS] . У зв`язку з затопленням кв. [ADDRESS] позивач звернулася до експертної компанії ТОВ «Українська експертна компанія» для оцінки завданої шкоди. Згідно з результатами Звіту було встановлено, що вартість завданого збитк внаслідок залиття становить 18 493,91 грн. Добровільно відповідач не бажає відшкодовувати заподіяну шкоду, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав. Відповідач скористалася правом надання відзиву, у якому зазначено про не визнання вимог у повному обсязі. Зокрема вказала, що Акт про залиття житлового приміщення (квартири) від 22 вересня 2020 року складений у формі, що не передбачена діючим законодавством України, а тому є незрозумілим яким чином комісією встановлено причину залиття та визначено винну особу у заподіянні позивачу матеріальної шкоди. Щодо Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків зазначає, що вказаний Звіт не може бути прийнятим судом до уваги, оскільки у ньому відсутня інформація про те, що експерт попореджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Отже, наданий позивачем Звіт експерта не може бути прийнятий судом до уваги з причин його не відповідності вимогам до такого висновку, встановленим ст. 102 ЦПК України. Крім того, відповідач постійно підтримував контакт з позивачем та було поінформовано позивача про очікування на страхову виплату для покриття збитків. Більш того, факт отримання позивачем страхової виплати в рахунок компенсації збитків залиттям квартири у розмірі 2 720,95 грн. підтверджується страховом актом та платіжним дорученням. Разом з тим, вимога позивача щодо відшкодування витрат на правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та ціною позову. У зв`язку з викладеним, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримував, з урахуванням заяви про зменшення вимог, у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, зазначав що позивачем не надано належних доказів на підтвердження вини відповідача в залитті її квартири та, відповідно Акт обстеження кв. [ADDRESS] та Звіт про оцінку вартості матеріального збитку є недостовірними та неналежними доказами по справі, а відображені в них обставини базуються виключно на припущеннях, які не доводять винуватість відповідача. Третя особа - ПАТ "Страхова Компанія "ІНГОССТРАХ" в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлена справи належним чином. Сторонами в подальшому були подані заяви про розгляд справи за відсутності сторін та представником відповідача долучено промову до судових дебатів. 2. Процесуальні дії та рішення суду. 19 лютого 2021 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. 27 травня 2021 року від представника позивача надійшли клопотання про зменшення розміру позовних вимог, клопотання про призначення судової експертизи та клопотання щодо здійнення розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 01 червня 2021 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач подала клопотання про призначення експертизи, яке мотивоване тим, що відповідачем було надано копію Звіту про належну оцінку № б\\н від 19.10.2020, за результатами якого вартість ремонту квартири внаслідок її залиття становить 3 265,14 грн. З даним Звітом категорично не погоджуються та вважає його недопустимим, оскільки недостовірним даний Звіт робить той факт, що оцінювач Лавренюк С.Г. особисто всі наявні у квартирі позивача пошкодження не оглядав і не описував. Натомість всі проведені оцінювачем розрахунки здійснювалися на основі шести фотографій зовнішніх видимих пошкоджень. Крім того, копія Звіту не містить жодного підпису чи печатки особи, яка його виконувала та відсутні копії кваліфікаційних документів особи, яка визначала вартість ремонту майна позивача. Зазначає також про те, що нею, як позивачем, до суду надано Звіт про оцінку вартості майна ТОВ «Українська експертна компанія» № 07-12.2020 від 07.12.2020, де встановлено вартість збитку внаслідок залиття, який становить 18 493,91 грн. У зв`язку з тим, що між сторонами фактично наявний спір щодо вартості матеріального збитку, що виникли внаслідок залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та різниця між результатами Звіту виконаного на замовлення позивача та результатами Звіту, наданого відповідачем є значною, то з метою об`єктивного вирішення даного спірного питання, вважають за необхідне призначити судову експертизу, виконання якої доручити незалежній експертній установі - Київському науково - дослідному експертно - криміналістичному центрі МВС України. 15 червня 2021 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва призначено судову будівельно-технічну експертизу. 01 листопада 2021 року від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшло повідомлення про неможливість проведення судової будівельної-технічної експертизи. Справа повернулася до суду без виконання з зазначенням про те, що визначення вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття, виходить за межі спеціальних знань судового експерта з правом проведення будівельно - технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.6 «Дослідження об`єктів та нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів». 08 листопада 2021 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. провадження по справі поновлено. 13 січня 2022 року в судовому засіданні позивач та представник повторно надали клопотання про призначення експертизи, У зв`язку з тим, що між сторонами фактично наявний спір щодо вартості матеріального збитку, що виникли внаслідок залиття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та різниця між результатами Звіту виконаного на замовлення позивача та результатами Звіту, наданого відповідачем є значною, з метою об`єктивного вирішення даного спірного питання, вважали за необхідне призначити судову експертизу, виконання якої доручити Київському науково - дослідному інституту судових експертиз. 13 січня 2022 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва призначено судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження. 01 серпня 2022 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва погоджено більш розумний строк для проведення експертизи понад 90 днів. 26 вересня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва провадження по справі поновлено. 20 березня 2024 року протокольною ухвалою залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ "Страхова Компанія "ІНГОССТРАХ". 3. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього кодексу. Тягар доказування покладається на сторін цивільно-правового спору. Згідно зі ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 вересня 2020 року за адресою: [ADDRESS] відбулося затоплення квартири [ADDRESS] . Факт залиття квартири позивача підтверджено Актом про наслідки залиття квартири від 22 вересня 2020 року, затвердженим заступником голови ОСББ «Київ-10» Левицькою Л.А., конс`єржом [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.12) Причиною залиття вказано протікання прокладки на пристрої гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] , про що зазначеною у Акті. На момент обстеження комісія встановила, що у залитій квартирі [ADDRESS] : - пошкоджено кухню (загальною площею 8.16 м.кв.); - залита стеля (1 м.кв.); - стіна (2 м.кв.) Пошкоджено штукатурне та малярне покриття, деформовані дві секції навісних шаф (задні, верхні, нижні та бокові стінки, полиці шафи (загальний розмір 4.2 м.кв.), деформована стільниця кухонного столу (1.44 м.кв.), деформоване підлогове покриття (1 м.кв.). Встановлено, що [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 12.06.1997. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстрована за [PERSON] , що підтверджується листом КП «Київське міське бюро технічної інвентаризаці» від 07.12.202. Відповідно до Звіту № 07-12.2020 про оцінку вартості матеріальних збитків, складеного оцінювачем [PERSON] , розмір матеріального збитку, який завдано власнику в результаті залиття квартири [ADDRESS] станом на момент складання даного звіту становить 18 493,91 грн. Як вбачається із заяви про зменшення розміру позовних вимог, 11 листопада 2020 року позивачем було від ПрАТ «СК «Інгосстрах» частково відшкодовано завдану шкоду, а саме здійснено виплату страхового відшкодування за договором комплексного страхування - у розмірі 2 720, 95 грн. На виконання ухвали суду від 13 січня 2022 року, судом отримано висновок експерта від 19 вересня 2023 року №8354/22-42, з якого вбачається, що за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у зв`язку з тим, що у кв. [ADDRESS] на поверхні опоряджувального покриття відсутні ознаки залиття, тому визначити вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір майнової шкоди) по відновленню опоряджувального покриття після залиття, яке відбулося 22 вересня 2020 року за даними візуально-інструментального обстеження не вбачається за можливе. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка оцінювач [PERSON] підтвердив та докладно обгрунтував Звіт про завдану шкоду щодо кв. [ADDRESS] . За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі №6-183цс14 та Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №759/4781/16-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №203/2378/14-ц та від 28 серпня 2019 року у справі № 638/20603/16. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за N 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт згідно Додатку 4. до пункту 2.3.6 Правил Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача підтверджується Актом про наслідки залиття житлового приміщення (квартири) від 22 вересня 2020 року, який відповідає вимогам Додатку 4. до пункту 2.3.6 вищезазначених Правил. Верховний Суд у постанові від 12 листопада 2018 року в справі №?753/20314\\15-ц вказав, що «аргументи касаційної скарги про те, що його квартира не оглядалася, він Акт не підписував, спростовуються змістом такого Акта, з якого вбачається, що підлога квартири відповідача залита водою, тобто комісія оглядала квартиру останнього, а непідписання Акта відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотнього останній не довів». Доказами є будь які дані, які встановлюються засобами, зокрема письмовими доказами, тобто відомості про факти доводяться аргументами, актами, довідками, листуванням службового або особистого характеру, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи, що узгоджується з вимогами ч.ч. 1-2 ст.76 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного, Акт від 22 вересня 2020 року суд вважає належним і допустимим доказом у справі. Згідно з п. 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч.ч.4-5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно зі ст. 151 ЖК Української РСР та абз. 5 п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №?572 від 8 жовтня 1992 року, власник зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Отже, обов`язок з утримання квартири, санітарно-технічних приладів, що розміщені у квартирі у належному стані покладено саме на власника квартири. Зазначене підтверджується практикою Верховного Суду, який у постанові від 03 жовтня 2018 року в справі №?344/3303/16-ц підкреслив, що суди попередніх інстанцій, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача і взявши до уваги те, що особа як власник квартири, з якої відбувся витік води, не довів, що його вини в заподіянні шкоди немає, дійшли обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. Окремо Верховний Суд наголосив, що аргументи касаційної скарги про те, що в справі немає доказів на підтвердження того, що шкода заподіяна позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, є безпідставними, оскільки на власника квартири покладені обов`язки щодо належного утримання й експлуатації квартири та її складників, зокрема сантехнічного обладнання та мережі водовідведення квартири. Таким чином відповідач, як власник кв. [ADDRESS] зобов`язана утримувати належне їй майно, у тому числі здійснювати контроль за станом сантехнічного обладнання у квартирі та його використанням. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зазначених обов`язків щодо утримання свого майна, позивачу, як власнику кв. [ADDRESS] заподіяно матеріальну шкоду. Вина відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу внаслідок залиття в судовому засіданні не спростована відповідачем та його представником. Розмір збитків завданих позивачу залиттям визначено у Звіті № 07-12.2020 від 07 грудня 2020 року ТОВ Українська експертна компанія". Непогодження із визначеним у Звіті від 05 грудня 2020 року розміром матеріального збитку, завданого власнику в результаті залиття кв. [ADDRESS] , відповідачем не спростовано. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою позивачу матеріальною шкодою. Суд не бере до уваги наданий стороною відповідача Звіт про незалежну оцінку ПП "Екорт" № б\\н від 19.10.2020, за результатами якого вартість ремонту квартири внаслідок її залиття становить 3 265,14 грн., оскільки недостовірним даний Звіт робить той факт, що оцінювач Лавренюк С.Г. особисто всі наявні у квартирі позивача пошкодження не оглядав і не описував. Натомість всі проведені оцінювачем розрахунки здійснювалися на основі кількох фотографій зовнішніх видимих пошкоджень. Крім того, копія Звіту не містить жодного підпису чи печатки особи, яка його виконувала та відсутні копії кваліфікаційних документів особи, яка визначала вартість ремонту майна позивача. Суд приймає зазначений кошторис у Звіті ТОВ Українська експертна компанія" як належний доказ по справі. Клопотання щодо призначення та проведення судової будівельно - технічної експертизи заявлялися, зокрема саме стороною позивача. Судом встановлено, що в результаті залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось з вини відповідача, позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 15 772,96 грн. З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири повністю. При визначенні розміру відшкодування,

Outcome: partial