Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

15.05.2023 [PERSON] звернулась до суду до суду з данною позовною заявою. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.09.2023 задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» як правонаступника ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» про заміну первісного відповідача на належного відповідача. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» про залучення до участі у справі в якості належного відповідача ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» та визнання позовних вимог. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказує, що з 21.03.2017 працювала машиністом крана 6 розряду виробничої дільниці з ремонту устаткування №2 ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». На підставі наказу №3/22у від 04.04.2023 [PERSON] було звільнено за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. При звільненні позивачу не була виплачена компенсація за невикористану основну відпустку за період роботи з 21.03.2022 по 04.04.2023 в сумі 8112,09 грн. та невиплачена заробітна плата в сумі 19617,19 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за компенсацію невикористаної основної відпустки та невиплаченої заробітної плати з урахуванням податків та зборів становить 26147,42 грн. Крім того, у зв`язку з затримкою виплати заробітної плати при звільненні, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 21202,71 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача ТОВ «ПРОМИСЛОВІ-РЕМОНТИ» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що з\~21.03.2017\~позивач працювала\~в ТОВ\~«ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ»\~на посаді\~машиніста крана\~6\~розряду виробничої\~дільниці з\~ремонту устаткування\~№2\~(а.с.5\~зворот).\~Наказом №3/22у\~від 04.04.2023\~позивача було\~звільнено за\~угодою сторін\~згідно з\~п.\~1\~ст.\~36 КЗпП України (а.с.7). Відповідно до розрахункового листка за квітень 2023 на час звільнення позивач мала невикористані дні відпустки, тобто мала право на компенсацію за невикористані дні відпустки, а також існувала заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати (а.с.8). Відповідно до наказу\~ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» №3/22у від 04.04.2023 [PERSON] передбачено компенсацію за невикористаних 19 календарних днів основної відпустки за період роботи з 21.03.2022 по 04.04.2023, компенсацію за невикористану додаткову відпустку 2 календарних дні за роботу у шкідливих та важких умовах праці за період роботи з 04.08.2022 по 04.04.2023 (а.с.7). Згідно форми ОК-7 [PERSON] з моменту звільнення з роботи 04.04.2023 року станом на 15.05.2023 року ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» заборгованість не сплачено (а.с.9). Відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до\~ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 4 ст.\~4,\~6,\~7\~Закону України\~"Про\~відпустки" установлюються такі види щорічних відпусток, як основна відпустка, додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці та додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. При цьому за змістом ч. 1 ст.\~24\~Закону України\~"Про\~відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до ст.\~116\~КЗпП України,\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. Згідно зі ст.\~117\~КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Таким чином, встановлено, що позивач працювала в ТОВ "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" та 04.04.2023 була звільнена. На час звільнення позивач мала невикористані дні відпустки, тобто мала право на компенсацію за невикористані дні відпустки, а також існувала заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати. Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2022 року у справі № 759/1933/20 провадження № 61-11175св21 вирішуючи спір про стягнення заборгованості заробітної плати, суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу у зв`язку із його несвоєчасною виплатою, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, з урахуванням вимог\~статті 117 КЗпП України, беручи до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), зазначає про стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Згідно форми ОК-7, заробітна плата позивача складає - за лютий 2023 11908,39 грн., за березень 2023 9385,83 грн., а всього 21294,22 грн./43 відпрацьованих дні = 495,21 грн. Середній заробіток за час затримки розрахунку з дня звільнення 04.04.2023 по день звернення до суду 15.05.2023 складає 495,21 грн.*29 днів = 14361,09 грн. Оскільки у день звільнення відповідач не провів належну виплату позивачу заробітної плати при звільненні, суд дійшов висновку про те, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органі розрахунку з працівником у визначені законом строки є підставою для відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України, а саме\~виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним позов задовольнити частково. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, а позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн. судового збору. Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial