Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача До Звенигородського районного суду надійшла дана позовна заява в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 16.06.2021 року № 26727, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення з [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СУПЕРІУМ" (код ЄДРПОУ 42024152) заборгованості у розмірі 22 751,31 гривень. Стягнути з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СУПЕРІУМ" (код ЄДРПОУ 42024152) на користь [PERSON] (р.н.о.к.п.п. [NUMBER] ) понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначає, щоз3 інформації наявної в Єдиному реєстрі боржників та інформації в мобільному застосунку «Дія» [PERSON] дізналась, що відносно неї відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СУПЕРІУМ" (код ЄДРПОУ 42024152) на підставі виконавчого напису від 16.06.2021 року № 26727, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною. Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.08.2022 року № 623/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.», на підставі письмової заяви про припинення нотаріальної діяльності від 19.08.2022 року за№ 22374/5-22, нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни припинено з 26.08.2022 року. Проаналізувавши документи, які зберігаються в автоматизованій системі виконавчого провадження № [NUMBER], вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису від 16.06.2021 року № 26727. вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищезазначене та з урахуванням висновку щодо застосування відповідних норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Договір-анкета про відкриття та комплексне разрахунково- касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування від 12.04.2018 року № 94429021000 не був нотаріально посвідчений. [PERSON] , не укладала нотаріально посвідчених кредитних договорів ні з ПАТ «УкрСиббанк», ні з ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СУПЕРІУМ" (код ЄДРПОУ 42024152). Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису від 16.06.2021 року №26727 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. У виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 20.02.2020 року по 25.05.2021 року у розмірі 22 751, 31 гривень. Однак, у виконавчому написі не зазначено, коли саме настав строк платежу по кредитному договору, не вказана дата, не зазначено які платежі [PERSON] , нібито прострочила та чим це підтверджується. Також, захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. [PERSON] , не отримувала від відповідача жодного письмового повідомлення про порушення зобов`язання. [PERSON] не отримувала жодного повідомлення про відступлення права вимоги. Відповідач разом з заявою про примусове виконання рішення не надав розрахунок кредитної заборгованості, виписку з банківського рахунку. З-поміж іншого, під час підписання договору-анкети від 12.04.2018 року № 94429021000 банк не ознайомлював [PERSON] з умовами тарифного плану, умовами надання та обслуговування платіжних карток. [PERSON] , не погоджувалась з ними, підписуючи договір- анкету від 12.04.2018 року № 94429021000. Відповідачем під час вчинення виконавчого напису не було надано доказів ознайомлення [PERSON] , з умовами надання та обслуговування платіжних карток, тарифами по картках банку. Без надання підтверджень про конкретні запропоновані [PERSON] , умови надання та обслуговування платіжних карток, тарифи по картках банку, останні не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена для кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, банк не обумовив з [PERSON] у письмовому вигляді ціну договору та розмір процентів, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Подібні висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131 цс 19). Вказує, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано процедуру та порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, а саме не пересвідчився у достовірності наявності заборгованості позивача як такої, не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості та отриманні боржником належної письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, з таких підстав виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, що змусило його звернутися до суду з позовом. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.03.2024 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни, належним чином завірену копію справи щодо вчинення виконавчого напису № 26727 від 16.06.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія» «Суперіум» заборгованості в розмірі 22751,31 гривень. Витребувано у Звенигородському відділі державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) копію виконавчого провадження № № [NUMBER]. Із Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №68678939. Відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія» «Суперіум» був належно повідомлений про розгляд справи, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Треті особи були належно повідомлені про розгляд справи, однак, пояснень щодо позову не надали, про причини неподання суду пояснень до позову не повідомили. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною було вчинено виконавчий напис № 26727 про стягнення із [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №94429021000 від 12.04.2018 року (кредит виданий шляхом перерахування на кредитну карту Боржника), укладеним з АТ "Укрсиббанк", ідентифікаційний код юридичної особи 09807750, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу № 2002-Ф2 від 20.02.2020 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СУПЕРІУМ» ідентифікаційний код юридичної особи 42024152 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла II, буд. 4/6, корпус В, пов. 4, оф. 402, - IBAN [NUMBER] в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Кредитним договором №94429021000 від 12.04.2018 року. Строк платежу за Кредитним договором №94429021000 від 12.04.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.02.2020 року по 25.05.2021 року. Сума заборгованості становить 22101,31 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту- становить 15747,40 гривень; простроченої заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6353,61 гривень; простроченої заборгованість за комісією становить 0,30 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плата із Стягувана, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна заборгованість Боржника становить 22751,31 гривень. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак,згідно з правовим висновком Верховного Суду в постанові від 23.01.2018 року в справі №310/9293/15, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Розрахунок боргу, здійснений стягувачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, пені та штрафів, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Повідомлення боржника слід вважати здійсненим належним чином за умови, що він одержав або мав одержати повідомлення, але не одержав його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення. Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). В ході судового розгляду встановлено, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності суми заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Відтак нотаріус не мав змоги упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх, оскільки докази отримання надані не були. Крім того, суд враховує, що в зв`язку з оскарженням в порядку адміністративного судочинства постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 дійшла висновку, що з 22.02.2017 року нотаріуси не можуть вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, які не були нотаріально посвідчені. Відповідач жодними належними та допустимими доказами не спростував доводи позивача, та не надав суду документи, які б підтверджували його право звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису відносно [PERSON] , документи, які б підтверджували безспірність розміру заборгованості та підтвердження направлення і отримання [PERSON] вимоги про усунення порушень. Тобто, відповідач не скористався своїм правом на подання доказів на спростування позиції позивача. Суд на вимоги ч.10 ст. 84 ЦПК України, здійснює розгляд справи за наявними у справі доказами. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що відповідачем під час розгляду справи не доведено законності вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів з [PERSON] на його користь. Тож, у контексті наведеного, суд вважає, що позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання підлягає задоволенню, як обґрунтований і доведений. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно вимог ч. 2. ст. 141 ЦПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн.,за подання позовної заяви та у вигляді витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на роздрукування, копіювання документів та комісія за сплату судового збору всього у розмірі 186 грн. Всього [PERSON] понесла судових витрат на загальну суму 1397,20 грн., які підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved