Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про зменшення розміру аліментів з тих підстав, що як стверджує 01 липня 2017 року він одружився з [PERSON] , від шлюбу у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 16.04.2021 року у справі № 136/1176/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] на даний час має дитину від другого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , яка хворіє ( Дерматит/ атопічна екзема). На постійній основі використовують по догляду емолієнти, в період загострення топічні стероїдні засоби, вигодування гіпоалергенними сумішами, щомісяця придбає дитячі суміші, постійно відвідує лікаря (дерматолога) м. Чернівці. У зв`язку з тим, що на утриманні позивача перебуває хвора малолітня донька [PERSON] , яка вигодовується гіпоалергенними сумішами, щеплення всіма дозами вакцин у зв`язку з хворобою дитини проведено за кошти позивача. Таким чином, у нього погіршувався матеріальний стан, так як щомісяця на лікування, відвідування лікарів, придбання гіпоалергенних сумішами необхідно не менш 10000 грн., а тому аліменти, які стягуються на утримання сина [PERSON] на користь відповідача, мають бути зменшені до 1/4 частини всіх видів доходу позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому вважаємо, що зменшення розміру аліментів до 1/4 частини доходів позивача відповідає вимогам ст. 182 та ч.5 ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину. Він є учасником бойових дій, тому просить зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , на підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16.04.2021 у справі № 136/1176/20 на утримання [PERSON] , з 1/3 до 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та звільнити його від сплати судового збору, як учасника бойових дій. Ухвалою судді від 08.05.2023 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз`яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред`явити зустрічний позов. Учасникам справи роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз`яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання. У встановлений ухвалою термін відповідачкою [PERSON] відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред`явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов визнає, просить розглянути справу без її участі. За вказаних обставин, суд, за правилами ст. 279 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, враховуючи заяву відповідачки, яка позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2017 року та від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб розірвано, дитину залишено проживати з матір`ю. Згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16.04.2021 у справі № 136/1176/20 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини позивач посилається на те, що у нього скрутне матеріальне становище, так як на даний час має дитину від другого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , яка хворіє на (Дерматит/ атопічна екзема). На постійній основі використовують по догляду емолієнти, в період загострення топічні стероїдні засоби, вигодування гіпоалергенними сумішами, постійно відвідує лікаря (дерматолога) м. Чернівці. Таким чином, у нього погіршився матеріальний стан, так як щомісяця на лікування, відвідування лікарів, придбання гіпоалергенних сумішами необхідно не менш 10000 грн. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачка визнає позов, суд вважає справедливим зменшити розмір аліментів та стягувати з позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved