Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до до Підволочиського районног осуду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 16 липня 2011 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. [INFO] у сторін народилась дитина - [PERSON] . За час шлюбу, відносини між сторонами істотно погіршилися та внаслідок чого, шлюбні відносини були розірвані рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року та визначено місце проживання дитини разом батьком [PERSON] . Дитина постійно проживає з позивачем та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та перебуває на повному утриманні позивача. Починаючи з лютого 2023 року відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до спільного сина [PERSON] . Таким чином, позивач вважає, що наведені обставини підтверджують факт систематичного ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд про задоволення позову. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 травня 2024 року відкрито провадженя у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. \~\~\~\~\~\~ Справу розглянуто згідно з положеннями ч.3 ст.211\~ЦПК України за відсутності позивача, який подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка у призначене судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає повністю, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи відповідно до положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 16 липня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Підволочиського районног осуду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року було розірвано та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з його батьком [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 січня 2014 року сторони у даній справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164\~СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Висновок суду підтверджується наступними доказами. \~ \~ \~ \~Згідно актів обстеження матеріально- побутових умов на предмет проживання та виховання неповнолітньої дитини, від 12 січня 2024 року та від 26 лютого 2024 року встановлено, що [PERSON] проживає спільно зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . [PERSON] розлучений. Неповнолітній син проживає разом з ним, навчається в Підволочиському ліцеї. Зі слів [PERSON] , колишня дружина аліментів не сплачує, всі обов`язки щодо утримання та виховання дитини [PERSON] здійснює самостійно. Статтею 150\~СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч.4 ст.155\~СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. [PERSON] позовні вимоги визнала повністю написала заяву, про те що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно [PERSON] . Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Частиною 1 ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). В силу вимог ч.2\~\~ст.166\~СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 182 цього Кодексу при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Згідно положень ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 3 статті 181СКУкраїни передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки факт ухилення матері від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved