Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У грудні 2023 року представник позивача - [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Ізмаїльська міська рада Ізмаїльського району Одеської області про виділ майна в порядку поділу, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності. Позовні вимоги мотивував тим, що [PERSON] належить 10/29 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 21.01.2004р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 349021138 від 04.10.2023. Відповідач по справі - [PERSON] , є власником інших 19/29 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, на підставі договору дарування від 22.07.2006, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1594, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 359741474 від 23 грудня 2023 року. Як власник нерухомого майна, позивач потребує реалізувати свої права. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність та позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до\~ст. 128 ЦПК України\~належним чином, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~за відсутності заперечень до того позивача. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до\~ст. 128 ЦПК України\~ належним чином. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного. За положеннями\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Виходячи зі\~змісту загальних\~засад регулювання\~права власності,\~що встановлені ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч.ч.1,2\~ст.355 ЦК України\~майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ч.1\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6,7,12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту\~ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК\~ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України\~та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них". Так,\~з \~матеріалів \~справи \~вбачається,\~що [PERSON] належить на праві власності 10/29 частин житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області по справі № 2-375 від 21.01.2004 та, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 349021138 від 04.10.2023 року. Інші 19/29 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за вищевказаною адресою, на підставі договору дарування від 22.07.2006, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 3-1594 належать відповідачу, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно висновку № 82/82-2023 від 28.11.2023 року експертного будівельно-технічного дослідження належна на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області (справа № 2-375-2004 року) від 21.01.2004 року, [PERSON] 10/29 часток домоволодіння по [ADDRESS] у складі частини житлового будинку літ. «А» з верандою літ. «а1» і з приміщеннями, позначеними в плані: №№ 2-1-веранда площею 9,9 кв. м., 2-2-кухня площею 3,4 кв. м., 2-3-житлова кімната площею 9,4 кв. м., 2-4-житлова кімната площею 9,3 кв. м., 2-5-житлова кімната площею 12,9 кв. м., загальною площею 44,9 кв. м., у тому числі житлової 31,6 кв. м.; господарських будівель: сарай літ. «Ж», літня кухня літ. «З», сарай літ. «К», вбиральня літ. «Л», сарай літ. «М»; господарських споруд: № 3-ворота/хвіртка, № 6-водопровід, № 7-огорожа, № 8-огорожа (всього майна на суму сто шістдесят п`ять тисяч сімсот тридцять одна грн. 00 коп.), з технічної точки зору, можливо виділити в окремий об`єкт нерухомості з реєстрацією під окремим реєстровим номером та присвоєнням окремої адреси і закріпленням за ним частини земельної ділянки площею 0,1000 га з виходом (виїздом) на вулицю Тульчианівська, зовнішні межі, якої визначаються за наведеними у таблиці 1 координатам їх точок повороту відносно пунктів державної геодезичної мережі в системі координат 1963 року графічно зображено у додатку 1. Значення площі земельної ділянки може бути уточнене при формуванні земельної ділянки у порядку, передбаченому статтею 79-1 Земельного кодексу України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на нормах закону та можуть бути задоволені.

Outcome: approved