Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» з 07.08.2019 року є правонаступником Публічного акціонерного товариства, що підтверджується протоколом загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» № 02/19 від 30 липня 2019 року та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.08.2019 року. 20.02.2021 року на 327 км 500 м А/дороги М-06 - Київ - Чоп (на м. Будапешт через м.Львів, Мукачеве і Ужгород), мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено» ДНЗ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «Мерседес» ДНЗ [NUMBER] з напівпричепом ДНЗ [NUMBER] X0 під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 26.03.2021 року у справі № 570/869/21 [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування № 3014/222/000571 від 21.07.2020 року автомобіль «Рено» ДНЗ [NUMBER] , який належить [PERSON] .. Власник пошкодженого автомобіля звернувся із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, рахунку СТО та інших зібраних по справі документів, було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 29332,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником, згідно умов договору. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки». Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у АТ "СГ "ТАС" (приватне), на підставі полісу № АР/8694549, страхова компанія надала страховий захист своєму страхувальнику відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту, на користь позивача у розмірі 19479,30 грн. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691 цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодувалася страховою компанією відповідача становить: 9853,20 грн. = (29332,50 (розмір завданої шкоди) - 19479,30 грн. (сума відшкодування АТ СГ ТАС (приватне)). Просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 9853,20 грн. на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна». Одночасно просить\~стягнути з відповідача сплачений судовий збір в\~розмірі 3028,00 гривень. 11.03.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась особам, які беруть участь у справі та була отримана відповідачем 21.03.2024 року. У встановлений судом строк відзив на позов не надійшов. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.03.2021 року у справі №570/869/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Зі змісту вказаної постанови слідує, що [PERSON] , 20.02.2021 року о 14 годині 15 хвилин, на 327км + 500м а/д М-06 Київ-Чоп, керуючи автомобілем «Мercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом Ali Riza Usta д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки Renault Scenik, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував у нерухомому стані, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування № 3014/222/000571 від 21.07.2020 р., автомобіль «Рено» державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Зі страхового акту №102426/1 слідує, що страхувальником цивільно-правової відповідальності транспортного засобу Renault Scenik, державний реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] за полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів КАСКО №3014/222/000571 від 21.07.2020 року. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, наведено у страховому акті розмір страхового відшкодування склав 29332, 50 гривень. \~ \~ \~ \~Вказану суму ПрАТ "СК «Універсальна" за зверненням [PERSON] виплатила згідно платіжного доручення №721496 від 22.03.2021 року. \~ \~ \~ \~Різниця між виплаченим позивачем страхового відшкодування та отриманим від страховика відповідача становить 9853, 20 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яка страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. \~ \~ \~ \~Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного наявні підстави для задоволення позову на підставі вищевказаних норм Закону. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved