Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

07.12.2022 року позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до Дніпровського районного суду м.Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Дніпровська района в місті Києві державна адміністрація (Служба у справах дітей та сім`ї) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні разом із додатками надіслано за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . Дитина проживаж разом з матір`ю, протии чого позивач не заперечував, позивач приймає участь у матеріальному забезпеченні свого сина, водночас після розірвання відносин між сторонами позивач бажає продовжувати приймати активну участь у спілкуванні та вихованні свого сина, однак відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, внаслідок чого він вимушений звернутися до суду. 31.01.2023 року від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог - Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, оскільки рішення суду може вплинути на їх права та обов`язки. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2023 року клопотання позивача [PERSON] про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог задоволено. 21.03.2023 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом встановлення зустрічей [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] без присутності матері [PERSON] , [INFO] та будь-яких інших осіб, кожної неділі з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та в день народження [PERSON] , [INFO] з 13 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. в присутності матері [PERSON] , з моменту постановлення даної ухвали та до набрання рішенням у справі законної сили. Зобов`язати [PERSON] забезпечити надання дитини [PERSON] для зустрічей дитини з батьком дитини - [PERSON] у встановлений судом графік побачень. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року у задоволенні клопотання [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. 29.03.2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Горбача І.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому сторона відповідача просила суд відмовити позивачу у задоволені позову. 29.03.2023 року в судовому засіданні з врахуванням надходжених клопотань сторін по справі, судом було поставлено питання щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог - Службу у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, оскільки рішення суду може вплинути на їх права та обов`язки. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Службу у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. 08.06.2023 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Мелехової О.С. на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі. 18.07.2023 року від Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшов лист з проханням проводити судове засідання у відсутності їх представника. А також надали Висновок №101-5841/02 від 10.07.2023 року про визначення участі батька, [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною, [PERSON] , відповідно до якого: «… з метою забезпечення прав та інтересів дитини райдержадміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька, [PERSON] ,, у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком: перший, третій понеділок, середа та п`ятниця місяця з 17.30 год. до 20.00 год. в присутності матері; другий, четвертий вівторок та четвер місяця з 16.00 год. до 20.00 год. в присутності матері; щонеділі з 12.00 год. до 20.00 год. в присутності матері». 27.07.2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Горбач І.В. надійшли письмові пояснення на пояснення позивача від 07.06.2023 р. 17.10.2023 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Горбач І.В. надійшла заява про перехід із спрощеного провадження в розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.10.2023 року клопотання адвоката Горбача І.В. про перехід розгляду справи в порядку загального провадження задоволено. 07.02.2024 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Мелехової О.С. на адресу суду надійшов виступ у судових дебатах. 22.02.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 21.03.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Горбач І.В.на адресу суду надійшов виступ у судових дебатах. Ухвалою суду від 21.03.2024 року було постановлено викликати в судове засідання та опитати малолітнього [PERSON] , [INFO] в присутності представника органу опіки, а також служби у справах дітей та психолога із видаленням під час його допиту із зали судового засідання батьків, які є заінтересованими у справі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених в позові та інших поданих ними заявах по суті справи. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили відмовити в задоволені позову з підстав, викладених в поданих ними заявах по суті справи. Представники третіх осіб надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] являються батьками - [PERSON] , [INFO] , який народився у сторін під час спільного проживання без реєстрації шлюбу. Після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами дитина залишилась проживає разом з матір`ю. Як зазначає позивач, мати дитини - [PERSON] чинить останньому перешкоди у спілкуванні з дитиною, визначає зустрічі з дитиною виключно у зручні для неї місця та час. Як зазначає сторона відповідача, позивач систематично застосовував відносно відповідача фізичне насильство в присутності дитини, притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Також, [PERSON] не заперечує щодо участі позивача у вихованні дитини, не перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, але лише у її присутності, оскільки дитина боїться свого батька. Відповідно до висновку психолога [PERSON] - пізнавальні процеси та інтелектуальний розвиток [PERSON] , [INFO] , відповідають віковій нормі, самоконтроль та працездатність мають високий рівень. [PERSON] здатний самостійно, послідовно описувати дії, події, обставини, сприймати їх та висловлювати власну позицію з цього приводу. З вищезазначеного висновку з`ясовано, що [PERSON] не відчуває підтримки, турботи, від батька, також не відчуває зацікавленості в спілкуванні з ним. Спілкування з батьком викликає у дитини почуття гніву, тривоги, страху, високу психоемоційну напругу та бажання дистанціюватися від батька (том 1, а.с. 161-169). Наявні в матеріалах справи переписки сторін свідчать про факт перемов між позивачем та відповідачем щодо спілкування батька з дитиною (том 1, а.с.77-85). Відповідно до даних акту обстеження житлово-побутових умов проживання служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.02.2023 року за місцем фактичного проживання позивача за адресою [ADDRESS] створено належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дитини - [PERSON] (том 1, а.с. 46). За місцем роботи позивача в ТОВ "ДІЛОВИЙ СОЮЗ САГО" від 22.02.2023 року [PERSON] надана позитивна характеристика (том 1, а.с. 51). Приватним загальноосвітнім навчальним закладом "Школа Інвентор Скул", вих. №07 від 16.02.2023 року надана позивачу довідка про те, що його син, [PERSON] з 10 жовтня 2022 року та по 20 січня 2023 року відвідував групу старшого дошкільного віку їх закладу. Позивач завжди цікавився успіхами дитини, брав активну участь у його вихованні, на збори та заходи у школі приходив вчасно. В матеріалах справи містяться довідки про перерахування позивачем грошових коштів в період 2022 - 2023 років за оплату освітніх послуг [PERSON] та його харчування, а також дублікати квитанцій про перерахування позивачем особистих коштів на рахунок відповідача [PERSON] (том 1, а.с.53-73). Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У ст. 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 23 Конвенції, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дітьми (15.05.2003 року), ратифікованої Україною 20.09.2006 року, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. А згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, саме на батьків покладено обов`язок встановити та підтримувати контакт з дітьми та участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Зазначені норми матеріального права дають підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] фактично не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною, але висувала свої вимоги позивачу щодо часу та місця їх зустрічей, які можуть проводитись виключно в її присутності. Крім того, під час розгляду справи сторони мали позитивні спільні зустрічі. Судом було опитано малолітнього [PERSON] , [INFO] в присутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації. [PERSON] позитивно згадував зустрічі з батьком, згадував різні подарунки від тата, а також ігри, в які вони разом грали під час зустрічей. Однак, дитина пам`ятає ситуацію, коли між його батьками на його очах стався неприємний конфлікт. Крім того, [PERSON] повідомив, що мама забороняє йому спілкуватись з батьком, навіть не дозволяє йому телефонувати. [PERSON] не заперечує щодо зустрічей з батьком, але відноситься до них з застереженням, допускає можливість, що тато буде йому другом як мама та бабуся. Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд частково не погоджується з висновком органу опіки та піклування про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] за наданим службою графіком виключно в присутності матері, оскільки такий висновок порушує права дитини на особисте спілкування з батьком та по суті не вирішує питання щодо участі батька у спілкуванні та розвитку дитини. При визначені графіку зустрічей та спілкування позивача з малолітнім сином [PERSON] судом враховано можливість морально підготувати дитину до зустрічей з батьком - перші два місяці проводити зустрічі у присутності матері [PERSON] та представника органу опіки та піклування на нейтральній території. Наступний місяць після двох попередніх місяців зустрічі - в присутності матері [PERSON] на нейтральній території та поступово сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з сином із систематичними побаченнями батька з сином без присутності матері [PERSON] . Посилання сторони відповідача щодо притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності позивача, який не позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] та виявляє реальний інтерес до участі у вихованні і життя сина, не позбавляє права батька на спілкування з дитиною. Крім того, при встановлені способу участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини сторін враховано найважливіший принцип, відповідно до якого інтереси дитини мають пріоритет над інтересами батьків. Вирішуючи позовні вимоги про надання дозволу на виїзд з ночівлею малолітнього сина разом з батьком за його місцем проживання на добу до міста Києва та в період кожних канікул з можливістю виїзду для відпочинку та оздоровлення дитини на території України, суд, урахувавши вік дитини та її найкращі інтереси, значну віддаленість місця проживання позивача, наявність мінливих відносин між сторонами, а також введений в країні воєнний стан, дійшов висновку, що до моменту припинення існування вказаних обставин, відсутні підстави для виїзду малолітньої дитини до місця проживання батька на одну добу у визначені періоди, а тому ці вимоги є передчасними. За таких обставин, оцінюючи надані сторнами докази у їх сукупності, враховуючи вік дитини, час, протягом якого дитина не спілкувалась з батьком без присутності матері, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Outcome: partial