Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Селятинської сільської ради про визнання в порядку спадкування за заповітом права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В позовній заяві вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який за життя 12 листопада 2007 року склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, яке складається з: - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . - земельної ділянки площею 0,25 га, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - земельної ділянки площею 0,35 га, що надана для ведення особистого селянського господарства та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - права на земельну частку(пай), розміром 6,46 у.к.г. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колгоспу «Нове життя» с. Плоска Вижницького району Чернівецької області. На підставі викладеного та з врахуванням позовних вимог просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,3500 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою [ADDRESS] , які були передані у приватну власність [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення XVIII сесії двадцять першого скликання Плосківської сільської ради народних депутатів від 01 квітня 1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам». Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила суд розглядати справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився від нього до суду надійшла заява в якій просив суд справу розглядати без його участі, заперечень щодо позовної заяви не має. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України/а.с.18/. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №35/а.с.6/. Як вбачається з матеріалів справи, за життя 12 листопада 2007 року [PERSON] склав заповіт у якому заповів [PERSON] все своє майно, даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Плосківської сільської ради Путильського району Чернівецької області Ліскою Г.В. і зареєстрований за № 45/а.с.7/. Згідно ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] своєчасно вступила в управління та розпорядження спадковим майном на протязі шести місяців, даний факт підтверджується довідкою Селятинської сільської ради №902/02-16 від 25.11.2022р. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні немає /а.с.9/. Рішенням Путильського районного суду №721/548/23 від 11.07.2023 року за [PERSON] визнано право власності на майно в порядку спадкування за заповітом, а саме, на житловий будинок (літ.А-І) 1989 року побудови з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , який належав померлому [INFO] [PERSON] /а.с.11-12/. 04.10.2023 року державним нотаріусом Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області Кокеровою Н.М. видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з права на земельну частку(пай), розміром 6,46 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності колгоспу «Нове життя» с. Плоска Вижницького району Чернівецької області/а.с.13/. Як видно з матеріалів справи [PERSON] , звернулась із заявою до державного нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Чернівецької області про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За результатом розгляду заяви державний нотаріус [PERSON] постановою від 18.04.2023 року за №85/02-31 відмовила у вчиненні нотаріальної дії. Дана відмова обґрунтована тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно, що належить спадкодавцю/а.с.8/. Тож, судом встановлено, що згідно довідки №15-15/17 від 28.03.2023 року виданої Селятинською сільською радою на земельні ділянки, які були передані безоплатно у приватну власність згідно рішення ХVIII сесії ХХІ скликання Плосківської сільської ради від 01 квітня 1994 року [PERSON] , який помер [INFO] загальною площею 0,6000 га, з них: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS] та 0.3500 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в [ADDRESS] , технічна документація не розроблялася, кадастрові номери не присвоювалися, правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на земельні ділянки не видавалися./а.с.36/. Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування"). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що, судом встановлено, що [PERSON] , яка є спадкоємцем за заповітом фактично прийняла спадщину, але при цьому не може зареєструвати спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, внаслідок чого порушуються цивільні права та інтереси спадкоємця (позивача), суд вважає, що необхідно відновити порушенні права та інтереси шляхом задоволення позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved