Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу/заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 01.09.2023 та до 23-річного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що її мати, [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем батьком позивачки, [PERSON] . Оскільки батько не забезпечував свою дитину, позивача по справі, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 з [PERSON] були стягнуті аліменти на її утримання до повноліття, однак останній так і не сплачував присуджені судом аліменти. Відповідно до довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів від 20.02.2023 заборгованість складає 62999 грн. 00 коп. Увесь тягар по вихованню позивача та матеріальному забезпеченню був покладений на її мати [PERSON] . На теперішній час [PERSON] продовжує навчання у Київській державній академії декоративно-прикладного мистецтва і дизайну ім. Михайла Бойчука на першому курсі денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2023 - 30.06.2027. Самостійного доходу вона не має, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач має дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно її не надає. Інших дітей [PERSON] не має. Не погодившись із позовною заявою відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заперечує проти його задоволення щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу/заробітку щомісячно оскільки, немає обґрунтованих доказів того, що позивач потребує надання допомоги, несе витрати на оплату проживання, відсутні відомості про витрати на підручники чи проїзд до навчального закладу. В зв`язку з введенням в Україні військового стану студенти більш за все займаються онлайн з дому. Мати відповідача [PERSON] кожного місяця на рахунок матері позивачки [PERSON] сплачує аліменти на позивачку. На даний час відповідач є внутрішньо-переміщеною особою і фактично мешкає у м. Дніпро, у нього були проблеми психологічного характеру з 13.08.2020 по 30.03.2021 та з 07.05.2021 по 24.02.2022 у зв`язку з чим він знаходився в Центрі реабілітації «Снайпер» у м. Дніпрі. Знайти постійну роботу йому не вдається. Разові підробітки мають непостійний характер, доходи мінімальні. Відповідач не відмовляється надавати матеріальну допомогу. Крім того, позивачка разом із своєю матір`ю фактично мешкають у квартирі, яка належить відповідачу особисто. За викладеного прохав встановити розмірі аліментів у сумі 1000 грн. 00 коп. на місяць, починаючи з дати звернення до суду з позовною заявою. Позивачка у відповіді на відзив прохала задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що надані відповідачем докази сплати аліментів носять короткочасний характер та у грошовій сумі, що не відповідає встановленому рішенням суду розміру аліментів. Увесь тягар по її вихованню та матеріальному забезпеченню був покладений на її матір, яка і досі продовжує матеріально її забезпечувати, оскільки позивачка не має самостійного доходу у зв`язку з навчанням на денній формі, стипендію остання не отримує. Відповідно до довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів від 01.04.2024 заборгованість із 26.04.2021 по 08.11.2023 складає 95229 грн. 00 коп., при цьому відповідач на утриманні інших дітей не має. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.03.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача адвокат Іванова Т.М. подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Прохала при ухваленні рішенні врахувати заперечення і доводи відповідача, що викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного. 02.10.2004 [PERSON] у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстрував шлюб із [PERSON] про що 02.10.2004 зроблено відповідний актовий запис № 1032. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.03). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 1351 (а.с.04). З відповідача заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 по справі №643/7375/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] , [INFO] , з 26 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 05). З довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 01.04.2024, виданої Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, вбачається, що станом на 01.04.2024 наявна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів з 26.04.2021 по 08.11.2023, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 12 місяців та становить 95229 грн. 75 коп. (а.с. 60-61). Відповідно до довідки № 87 від 13.02.2024, виданої Київською державною академією декоративно прикладного мистецтва і дизайну ім. Михайла Бойчука, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання, факультету декоративно прикладного мистецтва, спеціалізація монументальний та станковий живопис, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с.02). Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Згідно зі ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності отримання коштів для проїзду до місця навчання, проживання, одяг, харчування, канцелярія, підручники тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я відповідача, який на даний час є працездатною особою, не є особою з інвалідністю, відсутність відомостей про наявність інших осіб, на утримання яких він сплачує аліменти, матеріальне становище дитини, яка є повнолітньою, але не досягла віку 23 років, навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Відповідач належних посилань на докази, які б свідчили про відсутність у нього можливості надавати допомогу повнолітній дочці, не надав. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує те, що утримувати повнолітню дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дитини на даний час несе мати. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка в позовній заяві прохала стягувати аліменти з позивача, починаючи з 01.09.2023, що суперечить положенням ч. 1 ст. 191 СК України, а тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: partial