Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-07 00:00:00

Керівник Вишгородської окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою про конфіскацію у громадянки Російської Федерації [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101 площею 0,0774 га, 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0104 площею 0,1624 га, та 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0101 площею 0,1050 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території с.\~Литвинівка Вишгородського району. Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилається на те, що в ході опрацювання інформації Державного підприємства «Національні інформаційні системи» встановлено порушення земельного законодавства щодо володіння іноземцями земельними ділянками сільськогосподарського призначення на території Вишгородського району Київської області. Відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно за параметром пошуку земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101 від 05.04.2023 року №328174266 власниками по 1/3 частці цієї земельної ділянки є громадяни Росії [PERSON] , [PERSON] та громадянка України [PERSON] . Крім того, відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.04.2023 року №32178448 власниками земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0104 є громадяни Росії [PERSON] , [PERSON] та громадянка України [PERSON] по 1/3 частці кожна. Разом з тим, відповідно інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.04.2023 року №328180192 власниками земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0103 є громадяни Росії [PERSON] , [PERSON] та громадянка України [PERSON] по 1/3 частці кожна. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2010 року, [PERSON] набула в порядку спадкування право власності на одну третю частину спадкового майна після смерті батька - [PERSON] . Спадщина, прийнята [PERSON] , складалася з земельних ділянок, розміром 0,5342 га, кадастрові номери 3221884401:07:065:0101; 3221884401:07:067:0104, 3221884401:07:067:0103; 3221884401:07:068:0103, які розташовані на території [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ №020892, виданого на підставі рішення виконкому Литвинівської сільської ради від 10.10.2000 року за №54 та зареєстрованого в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю №203 від 10.09.2001 року для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку. Також по 1/3 частині спадкового майна отримали після смерті батька [PERSON] - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1- 3945 та [PERSON] - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.12.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-\~3938. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради Київської області Найдьонишевою-Буренко Ю.П. від 28.10.2019 року №49374270 проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101. Цим же рішенням право власності на дві інші частки земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101 зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101 площею 0,0774 га, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та має цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. Крім того, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради Київської області Найдьонишевою-Буренко\~Ю.П. №49371319 від 28.10.2019 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3221884401:07:067:0104 по 1/3 частці кожній. Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 3221884401:07:067:0104 площею 0,1624 га, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та має цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. Також, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради Київської області Найдьонишевою-Буренко Ю.П. №49372017 від 28.10.2019 року, проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3221884401:07:067:0103 по 1/3 частці кожній. Відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 3221884401:07:067:0103 площею 0,1050 га, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та має цільове призначення: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. За інформацією Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 01.05.2023 року №8010.6.1- 156098/80.2-23 [PERSON] , [INFO] , 09.09.2015 року отримала дозвіл на імміграцію в Україну, була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та вибула 27.04.2023 року, як померла. Отже, по 1/3 частці земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами 3221884401:07:065:0101, 3221884401:07:067:0104, 3221884401:07:067:0103 знаходяться у власності громадянки Росії [PERSON] з 07.12.2010 року та по даний час. Враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужила її, є підстави для її конфіскації у власність держави. 12.07.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.03.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказах не заперечує. Представник Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена в установленому законом порядку. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористалась своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Згідно відповіді Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області №8010.6.1-15739/80.2-23 від 02.05.2023 року, [PERSON] , [INFO] не перебуває на обліку як громадян України. 07.12.2010 року державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Єременко Т.М. видано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку майна кожному. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із земельної ділянки, розміром 0,5342 га, кадастрові номери 322188440107:065:0101; 322188440107:067:0104; 322188440107:067:0103; 322188440107:068:0103, яка розташована на території [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.04.2023 року, власниками по 1/3 частці земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101, площею 0,0774 га, є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.04.2023 року, власниками по 1/3 частці земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0104, площею 0,1624 га, є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.04.2023 року, власниками по 1/3 частці земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0103, площею 0,105 га, є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно до загальних відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101, площею 0,0774 га, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та має цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. Крім того, відповідно до загальних відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 3221884401:07:067:0103, площею 0,1050 га, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та має цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. Разом з тим, відповідно до загальних відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 3221884401:07:067:0104, площею 0,1624 га, відноситься до земель сільськогосподарського призначення та має цільове призначення 01.03 Для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до статей 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80\~Земельного кодексу\~України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Відповідно до частини 2 статті 81 Земельного кодексу України, іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно до ч.3 ст.81 Земельного кодексу України, іноземці та особи без громадянства можуть набувати право власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а)\~придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 22 Земельного кодексу України, набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Частиною 4 статті 81\~Земельного кодексу\~України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України, визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно до ст.356 Цивільного кодексу України, до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 5 статті 41\~Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а саме з 22.10.2019 року по даний час, не відчужили її, тому наявні підстави для конфіскації земельної ділянки у власність держави. Отже, заявлені позовні вимоги щодо конфіскації у громадянки Російської Федерації [PERSON] на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:065:0101 площею 0,0774 га, 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0104 площею 0,1624 га, та 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3221884401:07:067:0101 площею 0,1050 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території с. Литвинівка Вишгородського району, повністю підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved