Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва звернулася Державна іпотечна установа із позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просила суд: - стягнути солідарно з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитним договором №75-04-И від 30.08.2004 у розмірі 262 596,26 (двісті шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яності шість) гривень, яка складається з суми основного боргу - 168 161,46 грн, прострочених відсотків за користування кредитом становлять - 80 941,72 грн, 3% річних за порушення грошового зобов`язання - 13 493,09 грн; - стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Державної іпотечної установи ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код: 33304730) судові витрати в розмірі 3 938,94 грн (три тисячі дев`ятсот тридцять вісім гривень 94 коп.) гривень. В обґрунтування позову зазначено, що 30.08.2004 між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №75-04-И. Відповідно до умов кредитного договору пункту 2.1 банк надав в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності позичальнику кредитні ресурси в сумі 34 800 доларів США 00 центів з оплатою по процентній ставці 12% (дванадцять) процентів річних. Відповідно до пункту 3.2 кредитного договору позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 10 серпня 2019 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. 30.08.2004 між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] був укладений договір поруки №75-04-П1. Пунктом 1.1 договору поруки передбачено, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №75-04-И від 30.08.2004, укладеним між кредитором та боржником, відповідно до якого боржникові наданий кредит у розмірі 34 800,00 доларів США 00 центів зі сплатою 12% річних. На підставі цього та на виконання умов пункту 5.1 кредитного договору, між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №б/н від 15.10.2004. За умовами зазначеного договору [PERSON] (іпотекодавець) передає банку (іпотекодержатель) в заставу (іпотеку) наступне нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . 11.02.2015 між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги №17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №45. За умовами договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами кредитними, іпотеки, поруки тощо, вказаними у додатках до даного договору, в тому числі як свідчить додаток №1 до договору відступлення права вимоги за кредитним договором №75-04-И від 30.08.2004. 22.10.2015 згідно реєстру поштових відправлень (рекомендованих листів) [PERSON] було відправлено повідомлення №7544/11/2 від 15.10.2015 про відступлення прав вимоги між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та Державною іпотечною установою по кредитному договору №75-04-И від 30.08.2004 та похідними договорами. Як зазначено в позовній заяві, станом на 10.06.2021 умови кредитного договору №75-04-И від 30.08.2004 відповідачами не виконуються, погашення за кредитом не відбувається, чим відповідачі порушують абзац 2 пункт 3.2 кредитного договору та права позивача, а заборгованість [PERSON] становить по сумі основного боргу - 168 161,46 грн, прострочені відсотки за користування кредитом становлять - 80 941,72 грн, 3% річних за порушення грошового зобов`язання - 13 493,09 грн, всього заборгованість - 262 596,26 грн (двісті шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто шість гривень двадцять шість копійок). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Державної іпотечної установи до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2004 між ТОВ «Банк «Фінанси і кредит» та громадянином України [PERSON] було укладено кредитний договір №75-04-И. Відповідно до п. 2.1 договору банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в розмірі 34 800,00 доларів США з оплатою за відсотковою ставкою 12% річних в перший рік дії даного договору, подальший розмір процентної ставки підлягає щорічному перегляду відповідно до п. 4.7 даного договору. Відповідно до пункту 3.2 кредитного договору позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 10 серпня 2019 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позиковий рахунок. 30.04.2004 між ТОВ «Банк «Фінанси та кредит» та [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір поруки №75-04-П1. 15.10.2004 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В. за №2072. Відповідно до п. 1 іпотечного договору іпотекодавець передає в заставу іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . Зазначена квартира складається з двох жилих кімнат жилою площею 35,30 кв.м. Відповідно до п. 2 іпотечного договору зазначена квартира передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за кредитним договором №75-04-И від 30 серпня 2004 року на суму 34 800 (тридцять чотири тисячі вісімсот) доларів США строком до 30 серпня 2019 року, а також процентів за користування кредитними ресурсами, виходячи з процентної ставки 12% річних, а також комісійної винагороди за основним зобов`язанням, неустойки за цим договором або основним зобов`язанням, враховуючи відшкодування збитків, завданих про строчкою платежів за основним зобов`язанням , відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки в повному обсязі (в тому числі витрати за виконавчим написом), визначеному на момент фактичного задоволення вимог. У випадку зміни сторонами основного зобов`язання, процентної ставки за користування кредитними ресурсами, іпотекодавець зобов`язується невідкладно укласти з іпотеко держателем відповідну додаткову угоду до цього договору. Згідно з п. 3 іпотечного договору узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки, враховуючи оцінку, викладену в звіті про експертну оцінку, становить 232 800 (двісті тридцять дві тисячі вісімсот) гривень. 11.02.2015 між Державною іпотечною установою та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір відступлення права вимоги №17/4-В, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за №616. 15.10.2015 за вих. №7544/11/2 Державна іпотечна установа направила [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги. Відтак відповідач має непогашену заборгованість. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною другою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасив, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 3 938,94 грн.

Outcome: approved