Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач, 01 березня 2024 року звернулась до суду з позовом, про стягнення аліментів до [PERSON] та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] у зв`язку з його навчанням, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня подання до суду даної заяви і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною 23 річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного подружнього життя з [PERSON] вона має дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. На даний час син досяг повноліття, але продовжує навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справа, перебуває на посаді курсанта 1 курсу факультету №3 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції ЛьвДУВС за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» за державним замовленням (денна форма навчання) з 14 серпня 2023 року. Згідно з навчальним планом, термін навчання до липня 2026 року. Відповідач добровільно не виконує свого батьківського обов`язку, передбаченого ст. 199 Сімейного Кодексу України, будь-якої матеріальної допомоги не надає. За таких обставин позивач просить задовольнити її позовні вимоги. Позивач в судове засідання не прибула, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Враховуючи позовні вимоги позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, який відзиву не подав, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя з [PERSON] позивач має дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. На даний час син досяг повноліття, але продовжує навчання у Львівському державному університеті внутрішніх справа, перебуває на посаді курсанта 1 курсу факультету №3 Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції ЛьвДУВС за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» за державним замовленням (денна форма навчання) з 14 серпня 2023 року. Згідно з навчальним планом, термін навчання до липня 2026 року. Відповідач добровільно не виконує свого батьківського обов`язку, передбаченого ст. 199 Сімейного Кодексу України, будь-якої матеріальної допомоги не надає. За таких обставин позивач просить задовольнити її позовні вимоги. Відповідно до частин першої, другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною першою статті 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно із частиною першою\~статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~4) інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи наведене вище, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, а також те, що [PERSON] , син відповідача, навчається на денній формі в іншому місті, не працює, не одружений, тому потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти у розмірі частини, з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб на період навчання але не більше як до досягнення 23 річного віку. Так як позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved