Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

10.04.2024 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На день смерті [PERSON] постійно проживав за адресою [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Починаючи з 2013 року позивачка постійно проживає за вищевказаною адресою. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Листом нотаріуса від 21.02.2024 року позивачці відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з пропуском шести місячного строку для подання заяви на прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку на території Олешнянської сільської ради, належної йому згідно державного акту серії IV-CM № 001576 від 16.10.1998 року площею 0,50 га. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.04.2024 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення викладених в мотивувальній частині недоліків. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 14.05.2024 року справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вона дізналася про те, що [PERSON] помер лише в 2021 році, тому з заявою до нотаріуса в шестимісячний строк із заявою не зверталася, знала, що на неї склав при житті заповіт [PERSON] , в якого мається троє дітей, однак, їй відомо, що вони проживають в Полтавській області, де саме їй невідомо, просила оформити на неї спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Представник Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 11.03.2011 року, посвідченого секретарем Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (а.с.28). [PERSON] помер [INFO] , місце смерті село Великі Сорочинці, Миргородського району, Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2019 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку на території Олешнянської сільської ради, належних йому на підставі свідоцтва про право власності від 08.02.1971 року (а.с.8), а також державного акту серії IV-CM № 001576 від 16.10.1998 року площею 0,50 га (а.с.2). [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягом №38 від 01.04.2024 року (а.с.27). Листом приватного нотаріуса Охтирського нотаріального округу від 21.02.2024 року за № 46/01-16 [PERSON] відмовлено в оформленні спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.26). Згідно інформації наданої Другою охтирською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , який помер [INFO] до нотаріальної контори не зверталися спадкоємці із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини, спадкова справа не відкривалася, свідоцтво про право власності не видавалося (а.с.41). Як визначено в ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Разом з тим, в силу ст.ст.\~12\~та\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 1223 ЦК України\~передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Відповідно до ст.ст.1233,\~1234, ч.1 ст.1235 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Суд зазначає, що позивачка після смерті спадкодавця не звернулася в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Доказів того, що вона проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини суду не надано, крім того, в суді позивачка пояснила, що вона дійсно не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, із заявою в шестимісячний строк до нотаріуса не звернулася, так як не знала, коли помер спадкодавець, а тому законних підстав для задоволення позову судом не встановлено. Серед іншого суд також зазначає, що позивачкою заявлено позов до Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області, однак не залучено до участі в справі інших спадкоємців, відомості про яких суду не надано, хоча позивачка вказала, що після смерті [PERSON] залишилося троє дітей, які проживають в Полтавській області. Суд зауважує, що оцінюючи ефективність обраного позивачкою способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, слід враховувати, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема\~ст. 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Так, нотаріусом позивачці відмовлено в оформленні спадкових прав у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суду не надано доказів в установленому законом порядку про прийняття позивачкою спадщини. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання за позивачкою в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку на території Олешнянської сільської ради, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Висновок суду. Таким чином, дослідивши обставини справи, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed