Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-19 00:00:00

29 вересня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків-Капітал» до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шинделя Володимира Анатолійовича про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 92\~599 грн. 48 коп. Позовна заява обґрунтована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу\~Харківської області Шинделем\~В.А. не виконуються норми ст. 129-1 Конституції України, ч.1, 2 ст. 14 статті Цивільного процесуального Кодексу України, ст. 1212, ч. 1 ст 1213 Цивільного Кодексу України, внаслідок чого з правовідносин, пов`язаних із примусовим виконанням рішення суду по справі № 922/1658/19 виник спір про стягнення з приватного виконавця безпідставно набутих коштів. 28.11.2019 приватним виконавцем Шинделем В.А. було відкрито виконавче провадження ВП № 60741829 про примусове виконання наказів Господарського суду Харківської області від 27.11.2019оку по справі № 922/1658/19 про стягнення з ТОВ «Харків-Капітал» 1\~549\~603,\~26\~грн.\~\~суми боргу,\~ 23\~244,05грн.\~судового збору,\~а також про стягнення 157\~284,73грн. основної винагороди приватного виконавця, 369грн. витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника. 20.12.2019 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з розрахункового рахунку ТОВ «Харків-Капітал» платіжним дорученням №60741829 перераховано на рахунок приватного виконавця Шинделя В.А. 1\~730\~501,04грн.. з них: 1\~549 603, 26 грн.\~ сума боргу, 23 244,05грн. судовий збір, 157\~284,73грн. основна винагорода приватного виконавця, 369грн. мінімальних витрат виконавчого провадження. 21.12.2019 платіжними дорученнями №330 та №332 на суму 23 244,05грн. та 1\~549 603,26грн. відповідно, в межах вищевказаного виконавчого провадження було перераховано на рахунок Харківської міської ради 1\~572 847,31 грн., з яких 1\~549 603, 26 грн.\~ сума боргу, 23 244,05грн. судовий збір, у зв`язку з чим 21.12.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Сума основної\~винагороди \~в розмірі\~157\~284,73грн\~та мінімальних\~витрат виконавчого\~провадження \~в розмірі\~ 369грн.\~залишились на\~рахунку приватного\~виконавця Шинделя\~В.А.\~В подальшому\~внаслідок касаційного\~оскарження судових\~рішень по\~справі №922/1658/19 постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020р. касаційну скаргу ТОВ «Харків-Капітал» було задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі №\~922/1658/19 скасовано, а справу №922/1658/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. Отже, Верховним Судом скасовані судові рішення, на підставі яких приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП №\~60741829\~та стягнуто,\~зокрема,\~157\~284,73грн.\~основної винагороди\~приватного виконавця.\~ Зазначає, що 19.05.2021 позивач надислав відповідача лист щодо повернення частини основної винагороди, проте відповідачем не було повернуто спірні кошти. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання у справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ТОВ «Харків-Капітал» до [PERSON] . приватного виконавця виконавчого округу Харківської області про стягнення безпідставно набутих коштів, - закрито. Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, свої вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. 28.11.2019р. приватним виконавцем Шинделем В.А. було відкрито виконавче провадження ВП № 60741829 про примусове виконання наказів Господарського суду Харківської області від 27.11.2019оку по справі № 922/1658/19 про стягнення з ТОВ «Харків-Капітал» 1\~549\~603,\~26\~грн.\~\~суми боргу,\~ 23\~244,05грн.\~судового збору,\~а також про стягнення 157\~284,73грн. основної винагороди приватного виконавця, 369грн. витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника. 20.12.2019р на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження з розрахункового рахунку ТОВ «Харків-Капітал» платіжним дорученням №60741829 позивачем перераховано на рахунок приватного виконавця Шинделя В.А. 1\~730\~501,04грн.. з них: 1\~549 603, 26 грн.\~ сума боргу, 23 244,05грн. судовий збір, 157\~284,73грн. основна винагорода приватного виконавця, 369грн. мінімальних витрат виконавчого провадження. 21.12.2019р. платіжними дорученнями №330 та №332 на суму 23 244,05грн. та 1\~549 603,26грн. відповідно, в межах вищевказаного виконавчого провадження було перераховано на рахунок Харківської міської ради 1 572 847,31 грн., з яких 1\~549 603, 26 грн.\~ сума боргу, 23 244,05грн. судовий збір, у зв`язку з чим 21.12.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Сума основної винагороди в розмірі 157\~284,73грн та мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 369грн. залишились на рахунку приватного виконавця Шинделя В.А., про що відповідач не заперечував. Постановою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 16.03.2020 касаційну скаргу ТОВ «Харків-Капітал» було задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 у справі №\~922/1658/19 скасовано, а справу №922/1658/19 передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. Таким чином, Верховним Судом скасовані судові рішення, на підставі яких приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП №\~60741829\~та з\~позивача стягнуто,\~зокрема,\~157\~284,73грн.\~основної винагороди\~приватного виконавця.\~ Як свідчать матеріали справи, під час нового розгляду рішенням господарського\~суду Харківської\~області від\~23.09.2020р.\~у справі\~№922/1658/19\~Харківській міській\~раді відмовлено\~в позові\~щодо стягнення\~20\~915,69грн.\~боргу з\~орендної плати;\~закрито провадження\~у справі\~в частині\~стягнення 616\~377,41грн.;\~судові витрати\~зі сплати\~судового збору\~за подання\~позову у\~розмірі 313,74грн.\~покладено на\~позивача -\~Харківську міську\~раду;\~задоволено частково\~заяву Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Харків\~-\~Капітал"\~про поворот\~виконання рішення;\~здійснено поворот\~виконання рішення\~господарського суду\~Харківської області\~від 30.07.2019\~у справі\~№922/1658/19,\~наступним чином:\~стягнуто з\~Харківської міської\~ради на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Харків\~-\~Капітал"\~947\~224,24грн.\~-\~заборгованості з\~орендної плати\~та 13\~998,39грн.\~витрат зі\~сплати судового\~збору;\~стягнуто з\~Харківської міської\~ради на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Харків\~-\~Капітал"\~34\~866,08грн.\~витрат зі\~сплати судового\~збору за\~подання апеляційної\~скарги;\~стягнуто з\~Харківської міської\~ради на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "Харків\~-\~Капітал"\~46\~488,10грн.\~витрат зі\~сплати судового\~за подання\~касаційної скарги. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 рішення господарського суду Харківської області від 23.09.2020 у справі №922/1658/19 змінено та викладено резолютивну частину рішення господарського суду Харківської області від 26.08.2020р. у справі №922/1658/19 в наступній редакції: «Провадження у справі в частині стягнення 637 293,10грн. закрити. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" про поворот виконання рішення задовольнити. Здійснити поворот виконання рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі №922/1658/19, наступним чином: 1. Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан\~Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 92-А, корп. В, кім. 1608-Б, код ЄДРПОУ 32562659) 912 310,16грн. - заборгованості з орендної плати та 13 684,66грн. витрат зі сплати судового збору. 2. Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан\~Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 92-А, корп. В, кім. 1608-Б, код ЄДРПОУ 32562659) 34 866,08 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги. 3. Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан\~Конституції, 7, код ЄДРПОУ 04059243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 92-А, корп. В, кім. 1608-Б, код ЄДРПОУ 32562659) 46 488,10 грн. витрат зі сплати судового за подання касаційної скарги.». Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 у справі № 922/1658/19 закрито провадження у справі в частині стягнення 637293,10грн. та здійснено поворот виконання рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2019р. у справі № 922/1658/19 та стягнуто з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Капітал» 912 310,16грн. - заборгованості з орендної плати та 13 684,66грн. витрат зі сплати судового збору. 19.01.2021р. господарським судом Харківської області на виконання вказаної постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021р. у справі №922/1658/19 видано накази про примусове виконання вказаної постанови, зокрема, наказ про стягнення з Харківської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Капітал» 912 310,16грн. - заборгованості з орендної плати та 13 684,66грн. витрат зі сплати судового збору, який є остаточним виконавчим документом по справі № 922/1658/19, а отже накази від 27.11.2019року по данній справі втратили чинність. Наказ господарського суду від 19.01.21р. Харківською міською радою по вищевказаній справі виконаний в повному обсязі. Так, 28.04.21р., 01.07.21, 02.07.21р. на розрахунковий рахунок ТОВ «Харків-Капітал» надійшли кошти на загальну суму 925\~994,82грн. (912 310,16грн.- заборгованості з орендної плати та 13684,66грн. витрат зі сплати судового збору), про що свідчать копії платіжних доручень, долучені до матеріалів справи. Суд погоджується\~з висновком\~позивача,\~що з\~дня прийняття\~вищевказаної постанови\~Східного апеляційного\~господарського суду,\~а саме,\~з 11.01.2021\~у приватного\~виконавця Шинделя\~В.А.\~відсутня \~правова підстава\~на утримання\~частини основної\~винагороди за\~виконання судових\~рішень по\~вищевказаній справі\~в розмірі\~ 92\~599,48грн.\~оскільки враховуючи чинні судові рішення по справі № 922/1658/19 розмір заборгованості ТОВ «Харків-Капітал» перед Харківської міською радою, яка була предметом судового розгляду (з урахуванням суми судового збору), замість стягнутої по виконавчому провадженню ВП №60741829 суми 1\~572 847,31 грн., складає 646 852,50грн. (борг 637 293,10 грн., судовий збір 9559,40 грн.), які були стягнуті з позивача за наказом від 27.11.2019. Фактично основна\~винагорода приватного\~виконавця,\~яка по\~виконавчому провадженню по\~справі №\~922/1658/19\~ повинна була складати 10% від суми 646 852,50 грн., складає - 64\~685,25грн., а не 157\~284,73грн. 25.05.2021року відповідачу стало відомо про безпідставно отримані ним грошові кошти в розмірі 92\~599,48грн., однак станом на день винесення судового рішення приватним виконавцем кошти в порушення норм статтей 1212, 1213 Цивільного кодексу України позивачу не повернуті. Відповідно до частин першої, другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення\~\~безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню,\~виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Зазначений правовий\~висновок неодноразово\~підтверджено Верховним\~Судом,\~зокрема,\~Касаційним цивільним\~судом Верховного\~Суду у\~ постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, Касаційним господарським\~судом Верховного\~Суду у\~постановах від 6 березня 2019 року у справі № 910/1531/1; від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Відповідно до статті 1 Закону України №1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Частиною 1\~ст.\~42\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» \~визначено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому\~статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Згідно з ч. 2, 4\~ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження»,\~виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч. 3\~ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження»). Статтею 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»\~врегульовано питання винагороди приватного виконавця та авансування витрат виконавчого провадження. Частинами 1, 2 зазначеної вище статті передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Згідно з ч. 3\~ст. 31 цього Закону \~основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 643 від 08.09.2016,\~приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому\~Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Відповідно до ч. 4\~ст.\~31\~Закону України\~«Про органи\~та осіб,\~які здійснюють\~примусове виконання\~судових рішень\~і рішень\~інших органів" основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Частиною 5 зазначеної норми визначено, що якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Як встановлено ч. 7\~ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Отже, в розумінні наведених вище норм, основана винагорода приватного виконавця за своїм призначенням є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. Системний аналіз норм, якими врегульовано питання основної винагороди приватного виконавця, дає підстави для висновку, що розмір цієї винагороди встановлюється у постанові про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, яка приймається при відкритті виконавчого провадження, та підлягає сплаті на користь приватного виконавця одночасно із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом на користь стягувача. Наведені норми законодавства пов`язують виплату основної винагороди приватного виконавця одночасно із задоволенням вимог стягувача. Оскільки основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом, то відповідно і право вимоги приватного виконавця виникає у момент фактичного виконання боржником виконавчого документа. З урахуванням судових рішень винесених під час нового розгляду справи визначена нова сума боргу ТОВ «Харків-Капітал» - 646 852,50грн. та винесено новий виконавчий документ - наказ господарського суду від 19.01.2021р., а отже сума основної винагороди приватного виконавця складає 10% від суми 646 852,50грн. (борг 637 293,10грн., судовий збір 9 559,40грн.) - 64\~685,25грн., а не 157\~284,73грн. Різниця у 92\~599,48грн. (157\~284,73грн. - 64\~685,25грн. ) є безпідставно набутими коштами. Статтею 124 Конституції України\~закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Разом з тим, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Спірні правовідносини стосуються реалізації права позивача на захист майнових прав, при цьому між позивачем та відповідачем відсутні господарські правовідносини, як і спір про право, який виник з таких правовідносин. Предметом спору не є й оскарження дій/бездіяльності відповідача приватного виконавця як суб`єкта владних повноважень, а саме неправомірність та безпідставність набуття відповідачем грошових коштів, які належать позивачу, що свідчить про приватно - правовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. Законом не встановлено особливостей подання позовів до приватних виконавців чи інших осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, не передбачено іншого порядку ніж подання позовів щодо стягнення безпідставно набутих грошових коштів на підставі норм Цивільного Кодексу України за правилами цивільного судочинства. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовнох заяви в повному обсязі. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі\~2\~379 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved