Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

18 січня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, згідно з якою позивач просить суд: 1) Визнати за [PERSON] право власності на будинок [ADDRESS] , загальною площею 92,6 кв.м., житловою 60,3 кв.м., позначений на плані під літерою А, з господарськими та побутовими спорудами: сараєм дерев`яним літера Б, погребом цегла літера В\\п, гаражем цегла літера Г, вбиральнею цегла літера Ж, сараєм, літньою кухнею цегла літера З, огорожею дерево, бетон 1,2,3, колодязем з/б кільця 4, ямою вигрібною літера Д/я; 2) Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 322410500:02:020:0082, площею 0,0820 га, розташовану за адресою: будинок [ADDRESS] ; 3) Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку кадастровий номер 322410500:02:020:0083, площею 0,1010 га, розташовану за адресою: будинок [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20 жовтня 2021 року [PERSON] сплатив [PERSON] 200 000,00 грн., як повну оплату за будинок [ADDRESS] , загальною площею 92,6 кв.м., житловою 60,3 кв.м. з господарськими побудовами та спорудами та дві земельні ділянки, з кадастровими номерами номер 322410500:02:020:0082, площею 0,0820 га, 322410500:02:020:0083, площею 0,1010 га, розташованими за адресою: будинок [ADDRESS] . 20 жовтня 2021 року було складено розписку, яку [PERSON] підписала власноручно. При підписанні розписки та передачі грошових коштів була присутня [PERSON] , яка може підтвердити факт передачу грошових коштів та написання розписки. [PERSON] хотіла продати будинок та виїхати проживати до доньки, але на момент передачі грошових коштів хворіла і будучи людиною похилого віку, не могла поїхати до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу будинку. В розписці [PERSON] зобов`язалася укласти договір купівлі-продажу будинку до 15 листопада 2021 року. [INFO] [PERSON] ,І померла, не оформивши договір купівлі-продажу. Спадкоємицею за заповітом є донька [PERSON] ,І [PERSON] , яка прийняла спадщину. Відповідачу відомо про справу, але вона не може приїхати в Україну, оформити право на спадщину та укласти договір купівлі-продажу. Відповідач визнає факт отримання грошових коштів від позивача, які позивач сплатив [PERSON] за продаж будинку та фактично є його власником. [PERSON] та відповідач, як її спадкоємець, не виконали свої зобов`язання за договором. За таких підстав позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 23 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 06 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12 березня 2024 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано від державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 299/2021 щодо майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Через неявку відповідача в підготовче засідання, призначене на 12 березня 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 12 квітня 2024 року 19 березня 2024 року на адресу суду від державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. надійшла копія спадкової справи, заведеної 05 листопада 2021 року після померлої [INFO] [PERSON] . 02 квітня 2024 року на адресу суду засобами електронної пошти від абонента « [PERSON] » надійшла відповідь на відзив, підписана від особи відповідача [PERSON] , жителькою м. Рязань РФ, згідно з якою остання ознайомлена з позовом та всіма документами та погоджується з позовом в повному обсязі. Судові засідання просить проводити за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд не приймає визнання позову відповідачем у зв`язку з тим, що вказане суперечить нормам чинного законодавства. Так, у зв`язку з наявними у суду відомостями щодо реєстрації відповідача [PERSON] в місті Рязань РФ, остання повідомлялася судом про виклик у справі виключно шляхом розміщення оголошення про її виклик на сайті Судова влада України. Через розрив дипломатичних відносин між Україною та РФ, ні позовна заява, ні додатки до неї, судом на адресу відповідача засобами електронного чи поштового зв`язку не направлялися. Відповідь на відзив надійшла на адресу суду засобами електронної пошти від абонента « [PERSON] ». Будь-яких даних щодо підписання електронного листа особисто відповідачем [PERSON] , шляхом накладення електронного цифрового підпису чи кваліфікованого електронного підпису, електронний лист не містить. Протокольною ухвалою суду від 12 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 12 квітня 2024 року. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Левицька О.Л. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. У зв`язку з відсутністю даних щодо реєстрації місця проживання відповідача, останній повідомлявся до суду шляхом розміщення оголошення про його виклик на сайті судової влади України. Відповідач в судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася. 08 травня 2024 року державний нотаріус Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. звернулася до суду з листом, у якому просила розглядати справу за її відсутності через велике навантаження у роботі. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона була присутня під час написання розписки [PERSON] та передачі останній грошових коштів від позивача в сумі 200 00,00 грн. за купівлю житлового будинку з земельними ділянками в [ADDRESS] . Розписку [PERSON] ,І писала самостійно, так як у неї був красивий почерк. За [PERSON] вона здійснювала фактичний догляд з 2017 року, так як син останньої помер, а донька проживає в Росії. Їй невідомо про те чи залишала [PERSON] заповіт і про те, чи приймала донька померлої спадщину після смерті [PERSON] . Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Відповідно до змісту копії розписки, датованої 20 жовтня 2021 року, [PERSON] , отримала від [PERSON] передоплату за будинок [ADDRESS] та земельні ділянки на яких він розташований кадастровий номер 322410500:02:020:0082, площею 0,0820 га, 322410500:02:020:0083, площею 0,1010 га, в розмірі 200 00,00 грн., що є повною вартістю вказаного будинку та земельних ділянок, нотаріальне посвідчення договору зобов`язується здійснити до 15 листопада 2021 року. Відповідно до звітів про оцінку майна, здійснених ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] , ринкова вартість житлового будинку по [ADDRESS] , загальною площею 92,60 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами станом на 26 січня 2024 року становить 134 656,80 грн.; ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,1010 га, за вказаною адресою станом на 26 січня 2024 року становить 249 299,00 грн.; ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,0820 га, за вказаною адресою, станом на 26 січня 2024 року становить 21 400,00 грн. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 299/2021, заведеної 05 листопада 2021 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, 05 листопада 2021 року звернулася лише [PERSON] , донька померлої [PERSON] . В матеріалах спадкової справи міститься заповіт, складений [PERSON] 17 лютого 2015 року, згідно з яким все своє майно [PERSON] заповіла своїй доньці [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Узинської міської ради на день смерті [PERSON] [INFO] , остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Доказів того, що житловий будинок по [ADDRESS] належав на праві приватної власності померлій [PERSON] ні матеріали цивільної справи ні матеріали спадкової справи не містять. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним - частина третя статті 334 ЦК України. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону - частина четверта статі 334 ЦК України. Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі № 305/1468/16, провадження № 61-9087св21, зазначено, що визнання дійсним договору (конвалідація) на підставі частини другої статті 220 ЦК України допускається тільки для нікчемних правочинів (тобто для яких недотримання письмової форми пов`язується саме з відсутністю нотаріального посвідчення і це зумовлює їх нікчемність). Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України конвалідація можлива за наявності таких умов: досягнення між сторонами згоди щодо усіх істотних умов договору; наявність письмових доказів досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору; повне або часткове виконання договору; ухилення однією зі сторін від його нотаріального посвідчення. Згідно зі статтею 638 ЦК України істотною умовою будь-якого договору є предмет договору. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, провадження № 6-1288цс17, викладено правовий висновок, про те, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України. Суд констатує той факт, що договір купівлі-продажу між позивачем та [PERSON] не укладався, нотаріально не посвідчувався. Державна реєстрація договору не проводилася. За таких обставин суд приходить до висновку про те, шо у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на житловий будинок та дві земельних ділянки по [ADDRESS] . Крім цього, суд звертає увагу на те, що матеріали цивільної справи та спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] не містять доказів належності померлій [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку по [ADDRESS] . Судом отримано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якими за [PERSON] на праві приватної власності зареєстровано дві земельних ділянки: 1) 3220410500:02020:0083, площею 0,101 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 2) 3220410500:02020:0082, площею 0,082 га з цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства за адресою: [ADDRESS] . Відомості про те, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що на необхідність застосування судом положення статті 526 ЦК України щодо необхідності виконання зобов`язання належним чином так як судом встановлено, що договір купівлі-продажу між позивачем та [PERSON] не укладався та нотаріальному порядку не засвідчувався. Правова позиція у подібних за змістом правовідносинах висловлена у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 179/1442/20 Доказів неможливості звернення [PERSON] до нотаріуса в місті Узин Білоцерківського району чи будь-якого іншого нотаріуса за місцем проживання [PERSON] для укладення договору купівлі-продажу житлового будинку та двох земельних ділянок в день написання останньої розписки про отримання грошових коштів, матеріали справи не містять. Суд не бере до уваги посилання позивача на необхідність застосування судом положень ст. ст. 321, 386 ЦК України щодо захисту права власності позивача, так як останній не набув права власності на вказані у позові об`єкти нерухомості, а в суду відсутні правові підстави для визнання такого права власності за позивачем. Також матеріали справи не містять доказів неможливості запрошення нотаріуса до місця проживання [PERSON] для укладення відповідного договору купівлі-продажу об`єктів нерухомості між померлою [PERSON] та позивачем у справі. Також су акцентує увагу на тому, що померла [PERSON] за життя не набула права власності на житловий будинку по [ADDRESS] та на момент написання розписки про одержання грошових коштів за будинок в місті Узин, не володіла останнім на праві приватної власності. Суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] щодо передачі позивачем [PERSON] грошових коштів для [PERSON] в якості укладення договору купівлі-продажу, так як згідно з абзацом другим частини першої статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Суд не бере до уваги визнання позову відповідачем, так як вказане суперечить вимога закону. Крім цього, відзив на позовну заяву від імені відповідача надійшов на ла адресу суд із електронної адреси, не належній відповідачу та не вказана відповідь не підписана безпосередньо відповідачем а допомогою електронного цифрового підпису. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витати у справі, пов`язані зі платою судового збору, при ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed