Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

11 квітня 2024 року Заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу за спільною згодою сторін, посилаючись на те, що між ними 28 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 399. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя та подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим через постійні розбіжності у сприйнятті життя та у характерах, що призвело до виникнення непорозумінь у стосунках між подружжям. 05 квітня 2024 року Сторони уклали нотаріально посвідчений Договір про утримання та виховання дитини батьками, яким визначили місце проживання дитини з матір`ю [PERSON] . Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи на 14 травня 2024 року. Заявники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені засобами електронного зв`язку, подали до суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на таке. 28 лютого 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 399. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . 05 квітня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений Договір про утримання та виховання дитини батьками, який зареєстрований в реєстрі під №3255. Відповідно до вказаного Договору, місце проживання дитини визначено з матір`ю, передбачено порядок утримання та виховання дитини, а також здійснення батьками інших прав і обов`язків. Також, 05.04.2024 року між сторонами укладено Договір про поділ майна подружжя, відповідно до умов якого сторони домовились із майнових питань. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Заявники зазначили, що їх подружнє життя розладилось, вважають подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам заявників, що свідчить про обґрунтованість вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved