Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

\~До Воловецького районного суду Закарпатської області звернувся представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] із вищезазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що відповідач [PERSON] в\~період з\~31\~травня по\~02\~червня 2023\~року заподіяв\~ [PERSON] матеріальні\~збитки на\~загальну суму\~48\~300,00\~гривень внаслідок\~вчинення кримінального\~правопорушення.\~Зокрема, 31 травня 2023 року, близько 15 години 00 хвилин [PERSON] в приміщенні кафе «Мопад», розташованого по [ADDRESS] умисно таємно викрав у [PERSON] , серед іншого, належну останньому платіжну картку «Для виплат» емітовану AT «КБ «Приватбанк» та заволодів інформацією про PIN код до неї. В подальшому відповідач, особисто та з залученням третіх осіб, скористався вказаною платіжною карткою для розрахунку за придбані товари й продукцію в різних торгівельних закладах на загальну суму 16 400,00 грн. Також відповідач з використанням належної позивачу платіжної картки отримав з банкомату готівкові кошти в національній валюті в загальній сумі 31\~900,00 грн. Вказаними протиправними діями [PERSON] заподіяв [PERSON] матеріальні збитки на загальну суму 48 300,00 грн. Під час судового розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 185 КК України за вказаними вище фактами він частково відшкодував матеріальну шкоду позивачу, повернувши йому суму 14\~000,00 грн. Відтак залишок невідшкодованої матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] позивачу склав 34\~300,00 грн. Зазначені вище обставини підтверджуються вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 жовтня 2023 року в справі № 303/6645/23, яким [PERSON] визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4\~ст.185 КК України\~і призначено відповідне покарання. В рамках кримінального провадження цивільний позов [PERSON] не заявляв, залишок матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в сумі 34\~300,00 гривень йому не відшкодовано. На підставі зазначеного, представник позивача просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] суму шкоди заподіяної вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 68 300,00 гривень в тому числі: 34 300,00 грн. матеріальної шкоди та 34 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, яку обґрунтовує порушенням права власності позивача та душевними стражданнями внаслідок вчиненого щодо [PERSON] кримінального правопорушення, а також вирішити питання розподілу судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від його представника надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У відповідності до ч. 1\~ст. 278 ЦПК України,\~відповідач відзив щодо позову не подавав. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3\~ст.13 ЦПК України\~учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд. За змістом\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] в\~період з\~31\~травня по\~02\~червня 2023\~року заподіяв\~ [PERSON] матеріальні\~збитки на\~загальну суму\~48\~300,00\~гривень внаслідок\~вчинення кримінального\~правопорушення.\~Зокрема, 31 травня 2023 року, близько 15 години 00 хвилин [PERSON] в приміщенні кафе «Мопад», розташованого по [ADDRESS] умисно таємно викрав у [PERSON] , серед іншого, належну останньому платіжну картку «Для виплат» емітовану AT «КБ «Приватбанк» та заволодів інформацією про PIN код до неї. В подальшому відповідач, особисто та з залученням третіх осіб, скористався вказаною платіжною карткою для розрахунку за придбані товари й продукцію в різних торгівельних закладах на загальну суму 16 400,00 грн. Також відповідач з використанням належної позивачу платіжної картки отримав з банкомату готівкові кошти в національній валюті в загальній сумі 31 900 грн. Вказаними протиправними діями [PERSON] заподіяв [PERSON] матеріальні збитки на загальну суму 48 300,00 грн. Наведені обставини стверджується вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.10.2023 року №303/6645/23, що набрав законної сили 10.11.2023 р. Зі змісту вказаного вироку суду, вбачається, що під час судового розгляду кримінального провадження відносно [PERSON] за ч. 4 ст. 185 КК України за вказаними вище фактами, останній частково відшкодував матеріальну шкоду позивачу, повернувши йому суму 14\~000,00 грн. Відтак залишок невідшкодованої матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] позивачу [PERSON] складає 34\~300,00 грн. Вказаним вироком суду [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4\~ст. 185 КК України\~та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75 КК України\~звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки та з покладенням обов`язків передбачених\~ст.76 КК України. Цивільний позов [PERSON] під час розгляду кримінального провадження не заявляв. Відповідно до вимог ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються\~Цивільним Кодексом України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Суд погоджується з наведеними стороною позивача доказами на підтвердження заподіяння [PERSON] відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. А, отже, залишок невідшкодованої матеріальної шкоди, заподіяної відповідачем позивачу в розмірі 34\~300,00 гривень є доведеним та підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд констатує наступне. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За\~статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Матеріалами справи з`ясовано, що викрадення в [PERSON] грошових коштів порушило його право власності оскільки позбавило останнього можливості скористатися ними для власних потреб. Зазначена сума коштів є дуже значною для позивача, а її викрадення спричинило сильні душевні хвилювання, оскільки тривалий час позивач був позбавлений засобів для існування. Він не міг придбати собі продукти харчування й інші предмети першої необхідності. Також внаслідок протиправних дій [PERSON] позивач був позбавлений можливості задовольняти виникаючі споживчі потреби. [PERSON] був змушений вживати додаткових заходів для організації свого життя. Відтак вчинення [PERSON] кримінального правопорушення відносно [PERSON] спричинило останньому сильні душевні страждання, тобто заподіяло моральну шкоду. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «... моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності». Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до пункту 10 вказаної Постанови при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Враховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , позивач зазнав сильних душевних страждань, які полягають в переживаннях внаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, а також порушенні права власності, так як викрадення грошових коштів, належних [PERSON] , позбавило його можливості користуватися ними для власних потреб протягом тривалого часу, та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена сума відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 34 000 гривень 00 копійок є обґрунтованою і зможе компенсувати позивачу душевні переживання внаслідок вчиненого щодо нього кримінального правопорушення та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити в повному обсязі. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 1Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі\~статтею 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто,\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19). Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved