Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

15.05.2023 року представник позивача АТ «Таскомбанк» Діренко М.С. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією (надійшла до суду 15.05.2023 року), в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором №5305682917 від 19.10.2021 року, якастаном на 18.04.2023 рік, становить 205\~954,29 грн.та витрати по сплаті судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано наступним. 19.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №5305682917, згідно якого остання отрималакредит на наступних умовах: сума кредиту 157\~854,18 грн., початковий процент при наданні кредиту 5,00% від суми кредиту, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту, річні загальні проценти 0,01% від суми боргу за договором, та зобов`язалася повернути їх і сплачувати проценти за користування кредитом. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів. 17.12.2021 року право вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за даним кредитним договором були відступлені Акціонерному товариству «Таскомбанк» на підставі договору факторингу №171221. Водночас відповідачкою [PERSON] умови укладеного ним кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. Неодноразовими телефонними повідомленнями банку позивальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Відповідачці [PERSON] було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, але дана вимога відповідачкою не була виконана. Тому, станом на 18.04.2023 року, відповідачка має заборгованість за кредитним договором у розмірі 205\~954,29 грн., з яких:заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 150\~908,77 грн., заборгованість по простроченим процентам (в т.ч. прострочена) 17,54 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 55\~027,98 грн. У зв`язку із порушенням умов договору, представник позивача вимушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та витрат по сплаті судового збору. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2023 року, ухваленим при заочному розгляді, позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено ( а.с. 111-115). 20.12.2023 року відповідач [PERSON] звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 11.10.2023 року, в якій зазначила, що 11.10.2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі №214/3257/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Щодо причин неявки в судове засідання зазначає, що про існування рішення дізналася 13.10.2023 року за допомогою сайту Єдиний реєстр судових рішень, раніше цієї дати вона не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Жодних листів, судових повісток, копій позовної заяви з доданими матеріалами від суду вона не отримувала та не знала про факт наявності справи та судових засідань. Вважає, що неповідомлення у встановленому порядку про розгляд справи позбавило її права надати суду докази, якими вона заперечує проти позову. Крім того, відповідач зауважує, що її не було проінформовано про зміну кредитора з ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» на АТ «Таскомбанк», належним чином оформленого повідомлення щодо передачі права вимоги за кредитним договором №5305682917 від 19.10.2021 року їй не надходило. Вважає заявлені позивачем суми процентів до стягнення не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому позивачем розрахунку. Надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені працівниками банку є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. У зв`язку з вищевикладеним просила вказане заочне рішення скасувати та справу призначити до судового розгляду. Ухвалою суду від 07.03.2024 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення суду від 11.10.2023 року скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. (а.с. 152-155). 29.04.2024 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого заначила, що 19.02.2021 року між нею та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено кредитний договір №530568217. Будучи добросовісним платником вона належним чином виконувала умови договору, та вносила платежі для погашення заборгованості за кредитом. Тому, із сумою заборгованості 205 954,29 грн., вона не погоджується, вважає її необґрунтованою, не підтвердженою та такою, що не підлягає задоволенню. Кредитним договором передбачено, що заборгованість за кредитним договором має бути погашена в повному обсязі до 19.10.2026 року. Таким чином, вся сума заборгованості у розмірі 205\~954,29 грн., не може бути простроченою і її більша частина є поточною, тобто такою, строк плати якої ще не настав. При цьому, матеріали справи, зокрема наданий позивачем розрахунок заборгованості, не дають змогу встановити, яка заборгованість є простроченою, а яка поточною, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного, просить суд, відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 29.04.2024 року представник позивача подала до суду відповідь на позовну заяву, в обґрунтування наводить наступне. 10.10.2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано кредитний договір №5305682917. Відповідач укладаючи кредитний договір, засвідчив власне волевиявлення щодо настання правових наслідків, будучи ознайомлений з умовами кредитування, здійснив всі необхідні дії для вчинення даного правочину, особисто та власноруч підписав кредитний договір №5305682917. Відповідно до умов паспорту кредиту №5682917 та кредитного договору №5305682917 від 19.10.2021 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 157\~854,18 грн., строк користування 60 місяців, річні проценти 0,01% від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. АТ «Таскомбанк» звертає увагу суду, що при видачі ТОВ «ФК «ЦФР» кредитних коштів [PERSON] підписала кредитний договір №5305682917 від 19.10.2021 року, паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». Зазначені документи укладені та підписані сторонами безпосередньо. Позичальник був ознайомлений та погодився зі змістом кредитного договору, Умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» та повністю з ними згоден. Позичальник підтвердив, що він ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав інформацію, визначену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Таким чином, при укладенні кредитного договору ТОВ «ФК «ЦФР» було дотримано усіх вимог, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів» відносно обов`язку повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем усіх суттєвих умов договору. Факт перерахування ТОВ «ФК «ЦФР» грошових коштів на зазначені в кредитному договорі реквізити підтверджуються наступними документами: платіжна інструкція № 1262792452 від 19.10.2021 р. на суму 63 740 грн.; платіжна інструкція № 1262792453 від 19.10.2021 р. на суму 41 070 грн.; платіжна інструкція № 1262792451 від 19.10.2021 р. на суму 20 780 грн.; платіжна інструкція № 1262792454 від 19.10.2021 р. на суму 600 грн.; витяг з реєстру оплачених страховок ЗАТ «СК «ТАС» за 19.10.2021 грн. Таким чином, [PERSON] отримала від ТОВ «ФК «ЦФР» грошові кошти у розмірі 157 854,18 грн. в тому числі і з метою погашення заборгованості за іншими діючими на той момент кредитними договорами та оплату супутніх послуг. Переказ грошових коштів на погашення заборгованості за кредитними договорами та оплату супутніх послуг було здійснено за власним волевиявленням позичальника. Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення вимога, відповідно до цієї повідомлення вимоги, АТ «Таскомбанк» вимагав достроково повністю повернути кредит та сплатити прострочену заборгованість. На підставі вищевикладеного просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача ТА «Таскомбанк» в судове засідання не з`явилась, у відповіді на відзив зазначила, що справу просить розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від адвоката Туровської М.О. надійшла до суду заява в якій просить справу розглядати за її та позивача відсутності, при вирішенні справи просить суд врахувати відзив на позовну заяву. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 19.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №5305682917, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 157\~854,18 грн. та зобов`язалася повернути їх і сплачувати проценти за користування кредитом на умовах передбачених в паспорті кредиту №5682917, який є невід`ємною частиною цього договору (а.с.7-9, 10-12). 17.12.2021 року право вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за даним кредитним договором були відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу №171221\~від 17.12.2021\~року (а.с.13-51). Факт перерахування ТОВ «ФК «ЦФР» грошових коштів на зазначені в кредитному договорі реквізити підтверджуються наступними документами: платіжна інструкція № 1262792452 від 19.10.2021 р. на суму 63 740 грн.; платіжна інструкція № 1262792453 від 19.10.2021 р. на суму 41 070 грн.; платіжна інструкція № 1262792451 від 19.10.2021 р. на суму 20 780 грн.; платіжна інструкція № 1262792454 від 19.10.2021 р. на суму 600 грн. (а.с. 45, 46, 47, 48). Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). На підставі наведених положень, суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги до відповідача та набуття такого права АТ «Таскомбанк» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов. Відповідачем [PERSON] умови укладеного нею кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. 21.02.2023 року відповідачу [PERSON] рекомендованим поштовим відправленням №0103282530760 було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, але дана вимога відповідачкою не була виконана (а.с.75,76). Згідно розрахунку заборгованості, станом на 18.04.2023 року, відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 205\~954,29 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) в сумі 150\~908,77 грн., заборгованості по процентам (в тому числі прострочена) в сумі 17,54 грн., заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) в сумі 55\~027,98 грн. (а.с.52). Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, 2ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Таким чином, беручи до уваги те, що [PERSON] користувалася наданими коштами, не заперечує щодо наявності кредитних зобов`язань, частково сплачувала заборгованість, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, а тому позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та відсотках за невиконання умов договору. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, що спричинило виникнення заборгованості перед банком, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви АТ «Таскомбанк». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3\~089,31 грн. (а.с.6). На підставі викладеного та

Outcome: approved