Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

10 квітня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зазначивши, що 17 січня 2015 року між ними був укладений шлюб. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач вказав, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, вони втратили один до одного взаємопочуття та взаєморозуміння. Сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У них виявилися різні характери та через їх несумісність вони не змогли налагодити сімейні стосунки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сім`я фактично розпалась з 2022 року, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами, хоч і зареєстровані за однією. Підтримувати надалі нормальну моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємоповаги, любові, дружби не є можливим, а подальше спільне життя із відповідачкою не є можливим та суперечитиме його інтересам. Посилаючись на викладене, позивач просив суд шлюб, між ним та відповідачкою зареєстрований 17 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 4 - розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві вказав, що позов підтримує та прохає розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2015 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 17 січня 2015 року. Від шлюбу сторони мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області та доньку - [PERSON] - [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося. Спільного домашнього господарства з відповідачем не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved