Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Адвокат Телегазій В.І., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де заінтересованою особою є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яку обґрунтовує наступним. Заявник [PERSON] 01.12 2023 року звернулася до заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням заінтересованої особи за № 0723500009891 від 05.12.2023 року заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що за трудовою книжкою [NUMBER] на її титульній сторінці трудової книжки зазначені прізвища « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », а документи заявника про зміну прізвищ відсутні. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09.12.1963 року виконавчим комітетом Лужанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області Української РСР [PERSON] народилася [INFO] в с. Луг Тячівського району Закарпатської області, про що в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 58 від 09.12.1963 року. [INFO] 17 вересня 1983 року між заявником та [PERSON] було зареєстровано шлюб, за результатами якого заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з дипломом [NUMBER] виданого 29.02.1984 року, заявниця в період з 1979 по 1984 навчалася у Вязниківському льняному технікумі Міністерства легкої промисловості СССР по спеціальності «Теплотехнічне обладнання промислових підприємств». Згідно з рішенням Рахівського районного народного суду Закарпатської області від 27.03.1985 року, шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано. За наслідками розірвання шлюбу заявниці було відновлено прізвище « [PERSON] » та видано паспорт на вказане прізвище. Даний факт підтверджується актовим записом про народження сина заявниці [PERSON] , [INFO] , за №9 від 18.02.1988р. зробленого виконавчим комітетом Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, де прізвище заявниці зазначено « [PERSON] ». Крім того, 18.02.1999 року заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , і згідно актового запису №8 від 18.02.1999 року, зробленого виконавчим комітетом Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області прізвище заявниці до реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] » а після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». За наслідками реєстрації шлюбу заявниці Рахівським РВ УМВС України у Закарпатській області 10.03.1999 року було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на прізвище « [PERSON] ». Таким чином, за наслідками неналежного оформлення документів заявниці працівниками ВАТ «Закарпатський арматурний завод» [PERSON] не має іншого способу захисту свого права на призначення пенсії. На підставі викладеного, представник заявника просить суд встановити факт належності громадянці України [PERSON] , трудової книжки [NUMBER] , оформленої 26 травня 1980 року на ім`я « [PERSON] . Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені належним чином шляхом отримання судового виклику. У судове засідання не з`явився, проте від представника заявника адвоката Телегазія В.І. надійшла заява про розгляд заяви за відсутності заявника та його представника. Представник заінтересованої особи, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Лужанської сільської ради Тячівського району Закарпатської області 09.12.1963 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис №58 від 09.12.1963 року. В подальшому заявниця зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] . З рішення Рахівського районного народного суду Закарпатської області від 27.03.1985 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.02.1988 року, виданого виконавчим комітетом Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , тобто заявниця відновила своє прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.02.1999 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №8 від 18.02.1999 року, зроблений виконавчим комітетом Кобилецько-Полянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, після реєстрації шлюбу заявниця взяла прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданий Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області 10 березня 1999 року, він посвідчує особу [PERSON] , [INFO] . Згідно копії картки фізичної особи-платника податків від 30.04.2004 року, ідентифікаційний номер одержала [PERSON] . Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] від 26.05.1980 року, вона видана [PERSON] , [INFO] . Крім того, на сторінці №1 трудової книжки прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » перекреслено однією рискою, поряд написано прізвище [PERSON] . На внутрішньому боці обкладинки зазначено: «Прізвище на Товбер поміняно на підставі паспорта [NUMBER] від 10.03.1999 року, виданого Рахівським РВ УМВС України по Закарпатській області». Напис завірено підписом начальника відділу кадрів та печаткою підприємства ВАТ «Закарпатський арматурний завод». Крім того, до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів додано довідку форми ОК-5. Періоди роботи, зазначені в трудовій книжці тотожні з періодами роботи, які вказано в довідці форми ОК-5. Вирішуючи заяву [PERSON] , суд керується наступними положеннями законодавства. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до пунктів 3,26 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 року №295/5, підтвердження наявного трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно частини 1статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Досліджені судом докази не викликають у суду сумніву у тому, що трудова книжка належить [PERSON] . Крім того, довідкою Форми ОК-5 підтверджується сплата страхових внесків підприємствами, на яких працювала [PERSON] та які зазначені у трудовій книжці заявниці. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України\~від 27\~квітня 1993\~року №301\~«Про трудові\~книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. З урахуванням\~наданих суду\~письмових доказів,\~суд вважає\~доведеним той\~факт,\~що заявнику\~ [PERSON] належать\~правовстановлюючі документи,\~а саме: трудової книжки [NUMBER] , оформленої 26 травня 1980 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей у написанні анкетних даних, зазначених у правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України, позбавляє її можливості оформити пенсію, а відтак суд вважає дану заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч.7 ст. 294 ЦПК України, згідно з якою при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved