Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

В.о. генерального директора КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» Потоскуєв О. звернувся із позовом до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» 25672 грн 65 коп. боргу за надані послуги теплопостачання за період з січня 2022 року по лютий 2024 року. Також просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] , будучи мешканцем квартири [ADDRESS] та споживачем послуг теплопостачання, вчасно не сплачував кошти за надані послуги теплопостачання в добровільному порядку, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання в розмірі 25672 грн 65 коп. Ухвалою суду від 19.03.2024 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 8 ст. 178ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Судом встановлено, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.2024 [PERSON] є власником частки квартири [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної спільної часткової власності, на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2021. Відповідач [PERSON] є споживачем послуг теплопостачання та платником за вказані послуги за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Послуги з централізованого опалення житлового будинку [ADDRESS] надаються КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа». В квартирі, в якій проживає споживач [PERSON] , засобів обліку не встановлено. Нарахування плати за надання вказаних послуг проводиться згідно з тарифами, затвердженими рішенням виконкому міської ради №321-16 від 29.09.2017. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа». Відповідно до наданого розрахунку боргу по особовому рахунку на ім`я [PERSON] № [NUMBER] загальна сума боргу за період з січня 2022 року по лютий 2024 року - 25672 грн 65 коп. Відповідач за цей період за надані послуги оплату вносив лише один раз: 1900 грн за січень 2022 року. Отже, свої обов`язки щодо оплати за надані КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» послуги з теплопостачання відповідач, як співвласник квартири, належним чином не виконує, своїми діями порушуючи зобов`язання щодо оплати комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник квартири зобов`язаний сплачувати комунальні послуги в повному обсязі у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (Виконавець), зобов`язується за завданням другої сторони (Замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2019) житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Аналогічне визначення міститься і в ч. 1 ст.1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України від 24.06.2004 № 1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин і до 30.04.2019) учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавець і споживач є учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг і за приписами статті 6 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», що введений в дію з 01.05.2019 (надалі - Закон). Згідно з п. 2 ст.1 Закону виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до п.3 ст.6 Закону виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Згідно Законів України «Про теплопостачання» та «Про ліцензування видів господарської діяльності», господарська діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії підлягає ліцензуванню в порядку, встановленому законом. Згідно з копією Відомостей з ЄДРЮОФОПтаГФ - КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» як юридична особа має право на такі види діяльності, серед яких: 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиціювання повітря. Отже, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа`як суб`єкт господарювання, що надає послугу з постачання теплової енергії, є виконавцем комунальної послуги в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно з п.5 ч.2. ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як зазначив у постанові від 20 квітня 2016 року (справа №6-2951цс15) Верховний Суд, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Власність зобов`язує. Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 366 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач, є власником частки квартири [ADDRESS] . Інший співвласник також несе відповідальність разом з [PERSON] за утримання належного йому на праві спільної часткової власності майна. Таким чином, з відповідача як споживача та власника частини квартири [ADDRESS] слід стягнути частину суми заборгованості за надані послуги у розмірі 12836 грн 33 коп. Згідно зі статтею 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані з розглядом справи пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial