Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Він (позивач) прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не може її юридично оформити. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2020 року за ним (позивачем) визнано право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку у порядку спадкування після смерті [PERSON] . [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, суть якої зводиться до того, що сільська рада визнає позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для його відкладення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями довідок виконавчого комітету Мринської сільської ради № 03-04/770 та № 03-04/771 від 6 серпня 2018 року (а.с. 9-10). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] . У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належні їм частини житлового будинку. Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 22 травня 2020 року у справі № 741/1169/19 (провадження № 2/741/162/20), яке набрало законної сили, за позивачем було визнано право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не складала, спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] , за заявою якого Носівською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 362/2009, що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] належну їй 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку вирішити даний спір. З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок [ADDRESS] виготовлена технічна документація (а.с. 13-15). Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 8). Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved