Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 27 січня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 15 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суоровського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №179; після розірвання шлюбу залишити прізвище - « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 червня 2013 року між сторонами укладено шлюб, від якого сторони мають малолітню дитину. Позивач зазначає, що подружні стосунки між сторонами не склалися, подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого між сторонами ускладнилися особисті стосунки, які поступово призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, шлюбні відносини припиненні, подружжя проживають окремо, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. Спору щодо майна, набутого подружжям у період шлюбу між сторонами на час звернення із позовною заявою до суду не заявлено. У зв`язку з тим, що шлюб між сторонами існує формально та неможливістю вирішити питання про розірвання шлюбу в позасудовому порядку позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом. ІІ. Виклад позиції відповідача. 09.05.2024 року представник відповідача подав заяву, у якій сторона відповідача позовні вимоги визнає, розгляд справи просить провести без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 14.03.2022 року. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. За викладених обставин судове засідання не відбулося. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудних Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду та проведення інвентаризації наявності справ у Херсонському міському суду Херсонської області, розгляд справи призначено на 09.05.2024 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 07.05.2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» подав заяву у якій просить проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача, вказано, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, 09.05.2024 року через канцелярію суду представник відповідача подав заяву, у якій відповідач позовні вимоги визнав, розгляд справи просив провести без участі сторони відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 15 червня 2013 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні складено відповідний актовий запис №179 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу- « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: - сина, [PERSON] , [INFO] , про що 29.04.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №444 та 29.04.2015 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . На теперішній час сторони проживають окремо. Шлюб існує формально. Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного немає. Спору про визначення місця проживання дитини та визначення участі батьків у її утриманні сторонами на час розгляду справи не заявлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. V. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що особою, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу не заявлено про бажання його відновлення на дошлюбне у зв`язку із розірванням шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved