Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном заявника. Дана заява вмотивована тим, що бабуся заявника - [PERSON] , [INFO] , перенесла три інсульти, не розмовляє та самостійно не ходить, потребує постійного медичного обслуговування та догляду, що підтверджується медичними документами, доданими в якості доказів до заяви. Заявник посилається на те, що з 2021 року, з моменту фактичної потреби догляду за [PERSON] , він проживає з останньою. Інші родичі, які здатні попіклуватися за нею у межах України - відсутні. Заявник створює необхідні побутові умови для належного проживання, забезпечує її необхідним доглядом та лікуванням, якого вона потребує, відповідно до наданих рекомендацій. Заявник та представник заінтересованої особи не з`явилися в судове засідання, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 2 ст.197 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав. Так, відповідно до документів, що підтверджують родинні зв`язки, судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виписного епікризу № 3285 Донецького обласного клінічного територіального медичного об`єднання від 27.02.2008, [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні із діагнозом: інфаркт головного мозку (02.02.2008) внаслідок церебрального атеросклерозу ІІ ступеню, сахарного діабету ІІ типу, що призвело до ураження кори головного мозку, внаслідок чого мовлення стало дизартичне, сповільнене, з елементами моторної афазії, девіація язика вправо. З епікризу Курахівської міської лікарні за № 1212 від 23.04.2018 та №3018 від 17.10.2019 встановлено, що [PERSON] неодноразово знаходилась у Курахівській міській лікарні на стаціонарному лікуванні із діагнозом: наслідки перенесених ішемічних інсультів 2008 та 2015 років із бульбарними порушеннями (труднощі при прийомі їжі, ковтанні, заїкання), сахарний діабет ІІ типу середньої тяжкості, атеросклероз, скарги на запаморочення, слабкість конвергенції, головні болі, загальну слабкість, порушення орієнтації тощо. Згідно із виписного епікризу № 17832 Донецького обласного клінічного територіального медичного об`єднання, [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду внаслідок когнітивних порушень, не здатна до самообслуговування. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Встановлення опіки урегульовано ст. ст. 60, 63 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування ( не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна. Ухвалюючи рішення від 24 жовтня 1979 року у справі Винтерверп (Winterwerp) против Нидерландов Європейський Суд виходив із того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини визнав невиправданим рішення судді розглянути справу на підставі письмових доказів, без особистої присутності громадянина і заслуховування його доводів і визнав, що в даному розгляді мало місце порушення принципу змагальності і тим самим порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Досліджені докази свідчать про можливість призначення заявника опікуном.

Outcome: approved