Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, 12.10.2011 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого в подальшому стало АТ «Альфа-Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № 670МІ11111012001, відповідно до якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 208\~800 грн. Того ж дня, у забезпечення виконання позичальником умов указаного кредитного договору, між банком та [PERSON] укладено договір поруки №670МІ11111012001/ПОР, за яким [PERSON] зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі, строки та порядку, передбачених кредитним договором. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав позичальнику кредит, однак останній належним чином взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим станом на 16.11.2021 у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 210\~783,63 грн, яка складається з: 139\~200 грн заборгованість за тілом кредиту та 71\~583, 63 грн заборгованість за відсотками. На підставі наведеного, позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у розмірі 210 783,63 грн та вирішити питання про судовий збір. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2023 року залучено до участі у справі правонаступника позивача - Акціонерне товариство «Сенс-Банк». Сторони у судове засідання 03.05.2024 не з`явилися. Представник АТ «Сенс-Банк» подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від неї до суду не надходило. Відповідач повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ). Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Оскільки відповідачі у встановлений судом строк не подали до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 22.05.2024. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 12.10.2011\~між Публічним\~акціонерним товариством\~«Укрсоцбанк» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~кредиту №\~670МІ11111012001,\~за умовами\~якого останній\~отримав у\~тимчасове користування\~на умовах\~забезпеченості,\~повернення,\~строковості,\~платності та\~цільового характеру\~використання грошові\~кошти у\~сумі 208\~800,\~00\~грн,\~зі сплатою\~за користування\~кредитом протягом\~перших трьох\~років від\~дати укладення\~цього договору\~фіксованої процентної\~ставки за\~кредитом у\~розмірі 15,00\~%\~річних,\~а починаючи\~з четвертого\~року від\~дати укладення\~цього договору\~-\~плаваючої процентної\~ставки за\~кредитом,\~загальний розмір\~якої кожний\~річний період\~встановлюватиметься в\~порядку,\~визначеному п.\~2.8\~цього Договору. Кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту\~- до 11 жовтня 2031 року (включно) (п. 1.1. договору). Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кредит надається позичальнику на купівлю нерухомості. На забезпечення виконання умов договору кредиту 12.10.2011 між банком та [PERSON] укладено договір поруки №670МІ11111012001/ПОР. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки [PERSON] зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених, зокрема договором кредиту на придбання житла на вторинному ринку № 670МІ11111012001 від 12 жовтня 2011 року. З 10 серпня 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 15 жовтня 2019 року прийнято рішення АТ «Укрсоцбанк» щодо припинення Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ч. 1 ст. 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як слідує з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 670МІ11111012001 від 12.10.2011 належним чином не виконував, у результаті чого станом на 16.11.2021 у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 210 783,63 грн, яка складається з: 139 200 грн заборгованість за кредитом та 71 583, 63 грн заборгованість за відсотками. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У зв`язку з невиконанням [PERSON] свого обов`язку по сплаті кредиту, у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителя. Порука віднесена до зобов`язально-правових засобів забезпечення виконання зобов`язань, що спонукають боржника до належного виконання зобов`язань до нього чи третіх осіб, що вступили заздалегідь у договір зобов`язальної вимоги. Порука є додатковим зобов`язанням, що виникає на підставі договору, за яким до зобов`язання основного боржника приєднуються зобов`язання іншої особи, що за нього поручається. Вона покликана забезпечити належне виконання боржником основного зобов`язання. Порука є правочином за якою третя особа, яка не є стороною основного договору, бере на себе обов`язок поручителя перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування в грошовій формі, що не було виконане останнім. Таким чином, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й позичальник. Статтею 599\~ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, позовні вимоги останнього про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. У позовній заяві позивач за результатами розгляду справи просить стягнути з відповідачів на свою користь у солідарному порядку сплачений судовий збір в сумі 3\~161, 75 грн. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3\~161, 75 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 801677161 від 23.12.2021 (а. с. 1). За таких обставин, з урахуванням повного задоволення позову судовий збір у відповідності до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів у рівних частках на користь позивача.

Outcome: approved