Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

26 березня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від предятавника позивача - адвоката Конякіна М. С. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , про що 04.11.2021 Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Хмельницький) складено відповідний актовий запис №458. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить\~ квартира [ADDRESS] , що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За життя [PERSON] було складено заповіт 03.05.2019 на користь позивача, в якому [PERSON] \~заповідала позивачу належну їй квартиру [ADDRESS] . Однак, до теперішнього часу, зі спливом 6-місячного терміну з моменту відкриття спадщини, [PERSON] не прийняв спадщину. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутись з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту на його користь, так як покійна [PERSON] була його матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження, проте разом вони не проживали, та [PERSON] не міг навіть подумати про наявність заповіту. Покійна [PERSON] не повідомляла [PERSON] про наявність заповіту.\~\~Після смерті [PERSON] , [PERSON] , син покійної, почав оформляти свої спадкові права на майно після її смерті, і тоді він дізнався про наявність заповіту на [PERSON] . Як наслідок, позивач дізнався про наявність заповіту від свого брата [PERSON] . Коли [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини і попросив оформити спадщину йому повідомили про те, що строк для прийняття спадщини ним пропущений, та запропонували звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 28 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16 травня 2024 року постановлено: клопотання представника позивача - адвоката Конякіна Михайла Сергійовича про витребування доказів задовольнити; витребувати від Другої Тростянецької\~державної нотаріальної\~контори (вул. Петра Кравчика, 33, м. Ладижин, Вінницька область, 24321) інформацію чи заводилась спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] ; відкласти підготовче засідання у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, на 11:00 годину 10 травня 2024 року, про що повідомити учасників справи. 01 травня 2024 року до суду з Другої тростянецької державної нотаріальної контори надійшла відповідь №266/01-16 від 25 квітня 2024 року. В підготовче засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Конякін М. С. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, вимоги позову підтримав. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Згідно із частиною третьою\~статті 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову. Згідно із частинами першою, четвертою\~статті 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що [INFO] в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с.8). За життя [PERSON] , 15 вересня 1934 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Середою Н. М., яким заповідала належну їй квартиру [ADDRESS] своєму синові [PERSON] (а.с. 13). Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув 04 травня 2022 року. Як зазначає позивач зі спливом 6-місячного терміну з моменту відкриття спадщини, він не прийняв спадщину, оскільки не знав про існування заповіту на його користь, так як його покійна матір [PERSON] не повідомляла [PERSON] про наявність заповіту.\~\~\~ Як вбачається з наданого суду свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є рідними братами та спадкоємцями до майна їх померлої матері [PERSON] . З відповіді Другої тростянецької державної нотаріальної контори №266/01-16 від 25 квітня 2024 року встановлено, що за відомостями Алфавітної Книги обліку спадкових справ Другої тростянецької нотаріальної контори та Алфавітної Книги обліку спадкових справ Тростянецької державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] , не заводилася (а.с. 45). Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша, друга\~статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою\~статті 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). За приписами частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233\~ЦК України). Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування, які знайшли своє відображення у статтях 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті своєї матері, будучи її спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказував, що проживав окремо від покійної матері та був необізнаним про існування заповіту, що на його думку, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно із пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємців про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18 (провадження № 61-14962св19). Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Враховуючи обставини справи, наявність заповіту на користь позивача [PERSON] як спадкоємця майна померлої [PERSON] , а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Його тривалість необхідно визначити в один місяць з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім для подання такої заяви. Щодо розподілу судових витрат. За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача. Враховуючи те, що позивач у своїй позовній заяві зазначив, що понесені ним судові витрати він бажає нести самостійно, суд дійшов висновку про покладення цих витрат на позивача.

Outcome: approved