Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

05.03.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер його батько [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. Позивач постійно проживав разом зі своєю сім"єю з померлим до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . Однак у заведенні спадкової справи після смерті батька йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений законом термін для подачі заяви про прийняття спадщини та не має документального підтвердження щодо постійного проживання ( реєстрації у встановленому законом порядку) разом з спадкодавцем на час його смерті. У зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 06.03.2024 відкрито провадження в справі за даним позовом та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 01.04.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, свої інтереси довірив представляти адвокату Бернацькому П.В. Останній у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, оскільки вимоги підтверджуються наданими належними доказами та є обгрунтованими. Представник Радивилівської міської ради Дубенського району Рівненської області у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь яких заяв чи клопотань, відзив до суду не надав. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 27.11.1973 р. Червоноармійським райбюро ЗАГС Ровенської області, актовий запис № 131, позивач [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 79, мати позивача [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.01.2022 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 7, батько позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого Червоноармійським райбюро ЗАГС Ровенської області, актовий запис №48, батьки позивача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у шлюбі з 28.07.1973 р. (а.с. 10). Відповідно до довідки № 01/01.09-25 від 09.01.2024 р., виданої Радивилівською міською радою Дубенського району Рівненської області, встановлено, що [PERSON] [INFO] , проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , доглянув їх до смерті та здійснив поховання (а.с. 14). Згідно інформації про склад зареєстрованих осіб у житловому будинку які постійно були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини № 734/02-10 від 13.12.2023 року, вбачається, що на час смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: померла [PERSON] , її чоловік [PERSON] та онук (син позивача) [PERSON] (а.с. 15). Згідно інформації про склад зареєстрованих осіб у житловому будинку які постійно були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини № 735/02-10 від 13.12.2023 року, вбачається, що на час смерті [PERSON] , померлого [INFO] , за адресою [ADDRESS] були зареєстровані: померлий [PERSON] та сім"я позивача: син [PERSON] , донька [PERSON] , дружина [PERSON] (а.с. 16). Згідно довідки № 17-01/16 від 15.01.2024 р. приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчука В.І., [PERSON] , [INFO] відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] через пропуск строку для подання заяви та відсутності документального підтвердження, що він постійного проживав (був зареєстрований у встановленому законом порядку) разом з спадкодавцем на час його смерті (а.с. 17). Згідно відповіді на запит суду від приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Гордійчука В.І. № 86-01/16 від 20.03.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась. Спадковою масою, зокрема, є домоволодіння та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11- 13). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено факт постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, так як це підтверджується зібраними по справі доказами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved