Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року в цивільній справі № 761/43048/23 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно отриманих коштів, - задоволено. Визнано виконавчий напис від 02 серпня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, який зареєстрований в реєстрі за № 1381 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 490930667 від 14.01.2015, - таким, що не підлягає виконанню та стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 1610,40 грн. Разом з тим, 25.03.2024 року представником позивача [PERSON] - адвоката Чубенко Микити Сергіївни до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про ухвалення додаткового у якому сторона позивача просила суд: ухвалити додаткове рішення суду про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] 23 627,16 грн. безпідставно набутих коштів, а також 2684,00 грн. судового збору та 8300,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. 30.04.2024 до суду надійшли заперечення ТОВ «Вердикт Капітал» та одночасно клопотання про зменшення витрат на правову допомогу у якій відповідач зазначив, що сума витрат на професійну правничу допомогу заявлена позивачем є не співмірною, також варто зауважити, що даний розмір не відповідає складністю справи та виконаних адвокатських робіт, часом який був витрачений на виконання робіт адвокатом та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також позивачем не надано належних доказів понесених витрат. Відповідач просив відмовити у задоволені клопотання про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Сторона позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. До суду надійшло клопотання представник позивача [PERSON] - адвоката Чубенка М.С. у якому він просив проводити судове засідання щодо заяви про ухвалення додаткового рішення без участі сторони позивача, вимоги заяви підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Треті особи в судове засідання не з`явились свого представника не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 270 ч. 3, 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторонни або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, виходячи з наступного. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року в цивільній справі № 761/43048/23 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно отриманих коштів, - задоволено. Визнано виконавчий напис від 02 серпня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, який зареєстрований в реєстрі за № 1381 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 490930667 від 14.01.2015, - таким, що не підлягає виконанню та стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 1610,40 грн. (а.с. 61-66) У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. При цьому, як вбачається із позовної заяви, позивач просив суд: 1.Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1381, вчинений 02.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з Позивача - [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 56 513,97 грн.; 2. Стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] 23 627,16 грн. безпідставно набутих коштів. Таким чином, в резолютивній частині рішення знайшло своє відображення вирішення лише одної позовної вимоги, щодо визнання виконавчого напису від 02 серпня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, який зареєстрований в реєстрі за № 1381 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором 490930667 від 14.01.2015, - таким, що не підлягає виконанню. При цьому, як вбачається з описово-мотивувальної частини рішення від 13.02.2024 у вказаній справі зазначено, що враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням правових позицій висловлених Верховним судом в постанові від 06 березня 2019 р. по справі № 910/1531/18, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума коштів, яка була набута відповідачем на примусове виконання цього виконавчого напису у розмірі 23 627,16 грн., проте вказане не знайшло свого відображення в резолютивній частині рішення. Таким, суд приходить до висновку, про необхідність ухвалення додаткового рішення в частині позовної вимоги про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] 23 627,16 грн. безпідставно набутих коштів. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Як уже зазначалось судом, з матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем винесено постанову від 08.06.2021 про відкриття виконавчого провадження № 65716847 щодо примусового виконання виконавчого напису № 1381 виданого 02.08.2019, який вчинено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною. Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича № 11319 від 25.10.2023, що станом на 25.10.2023 по виконавчому провадженню [NUMBER] приватним виконавцем Канцедалом О.О. стягнуто 26 321,89 грн., які розподілено в порядку ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження наступним чином: - 23627,16 грн. стягнуто та перераховано стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» згідно виконавчого напису приватного нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною від 02.08.2019 №1381; - 2362,73 стягнуто та перераховано на рахунок, як основну винагороду приватного виконавця Канцедала О.О. згідно постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 08.06.2021 [NUMBER]; - 332,00 грн. стягнуто та переховано на рахунок, в рахунок погашення понесених мінімальний витрат виконавчого провадження. У вказаній відповіді вказано, що на депозитному рахунку приватного виконавця Канцедала О.О. не перебувають будь-які кошти стягнути в рамках виконавчого провадження [NUMBER]. В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням правових позицій висловлених Верховним судом в постанові від 06 березня 2019р. по справі № 910/1531/18, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума коштів, яка була набута відповідачем на примусове виконання цього виконавчого напису у розмірі 23 627,16 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2024 стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] суму судового збору в розмірі 1610,40 грн. При цьому, із матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі у загальному розмірі 2684,00 грн. Враховуючи викладене, із урахування, що рішенням суду від 13.02.2024 позовну заяву задоволено повністю, а судовий збір стягнуто у розмірі 1610,40 грн.,

Outcome: partial