Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

14 липня 2023 року позивач Дніпровська міська рада звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєва Євгенія Олександрівна, Державне підприємство «СЕТАМ», Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якій просив: визнати право власності на квартиру [ADDRESS] за територіальною громадою міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради; зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника від 16 лютого 2023 року у виконавчому провадженні № 71071522 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О., на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2578686912020, яке належить [PERSON] ; вилучити квартиру [ADDRESS] з постанови про опис та арешт майна (коштів боржника) від 23 лютого 2023 року у виконавчому провадженні № 71071522, складеної приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О.; судові витрати по справі покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що Дніпровська міська рада відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є представницьким органом місцевого самоврядування. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Дніпровській міській раді 27 червня 2023 року з Державного реєстру речових прав стало відомо, що рішенням державного реєстратора Павлоградської районної державної адміністрації Рижковою В.В. від 10 лютого 2022 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] . Підставою для реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON] стало свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради 27 січня 1997 року. В рамках виконавчого провадження № 71071522 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О. 23 лютого 2023 року до Реєстру внесені відомості про арешт квартири (номер запису про обтяження 49351508). Згодом, з сайту ДП «СЕТАМ» Дніпровській міській раді стало відомо, що квартира виставлена на електронні торги під лотом № 526667, електронні торги призначені на 19 липня 2023 року. Проте, відповідно до інформації Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 28 червня 2023 року повідомлено, що за архівними даними приватизаційних справ департаменту відсутня інформація щодо передачі у власність громадянам, шляхом приватизації спірної квартири. Також повідомлено, що розпорядження від 17 січня 1997 року № 968 органом приватизації не видавалось. Єдиною підставою відчуження спірної квартири є рішення органу місцевого самоврядування, за результатами якого має бути видано свідоцтво про право власності на квартиру. Проте, таке свідоцтво на спірну квартиру [PERSON] органами місцевого самоврядування не видавалось. Відтак, спірна квартира за наслідками реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав за [PERSON] вибула із власності територіальної громади поза її волею. Однак, сама державна реєстрація права власності на спірну квартиру за [PERSON] не підтверджує факту законного набуття права власності. Спірна квартира є власністю територіальної громади за законом. Проте, вибула з її володіння всупереч волі останньої та всупереч порядку визначеному законодавством. Таким чином, наявний спір щодо права власності на квартиру. Крім цього, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О. в рамках виконавчого провадження № 71071522 винесено 16 лютого 2023 року постанову про арешт майна боржника та 23 лютого 2023 постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника описано спірну квартиру, що підтверджується інформацією з сайту ДП «СЕТАМ» в розділі «Відомості про обтяження майна» та інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна. Отже, Дніпровська міська рада вважає за доцільне обрання способу захисту у вигляді визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом. 18 серпня 2023 року від представника позивача - [PERSON] до суду надійшли додаткові пояснення щодо окремих питань, в яких зазначено наступне. Рішенням Дніпровської міської ради від 19.11.2003 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста обласних житлово-комунальних підприємств «Південне», «Центральний», «Лівобережжя»» прийнято у комунальну власність територіальної громади міста обласні житлово-комунальні підприємства «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебувають на їх балансі, відповідно до актів приймання-передачі від 18.08.2003 року, від 10.09.2003 року та від 12.09.2003 року. В свою чергу, актом приймання-передачі із спільної власності територіальних громад області у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Південне» від 10.09.2003 року, затвердженого Головою міської ради та Головою обласної ради передано зі спільної власності територіальних громад області до комунальної власності міста житловий фонд, необхідні для забезпечення життєдіяльності житлового фонду відповідно до сформованих переліків. Відповідно до переліку будинків житлового фонду ОЖКП «Південне», що передаються до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська на 01.08.2003, зокрема, значиться будинок [ADDRESS] , 1973 року побудови, загальною площею 7 122,00 кв.м. Таким чином, в силу прийнятих рішень, належним власником житлового будинку [ADDRESS] , невід`ємною частиною якого є квартира [ADDRESS] в особі Дніпровської міської ради. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Як вже зазначалось в позовній заяві, підставою для внесення запису про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] стало свідоцтво про право власності на житло, видане виконавчим комітетом Дніпровської міської ради 27 січня 1997 року. Однак, виконавчим і розпорядчим органом, який мав повноваження приймати рішення про надання житлових приміщень станом на 27 січня 1997 року був виключно виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради Народних депутатів, а не виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, як зазначено в свідоцтві про право власності, яке стало підставою набуття права власності на спірну квартиру. 05 лютого 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові пояснення, в яких він позовні вимоги Дніпровської міської ради не визнав, вважав їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про належність територіальній громаді на праві власності спірної квартири або житлового будинку [ADDRESS] . Однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким. За відсутності будь-яких доказів належності спірної квартири територіальній громаді міста, позовні вимоги є безпідставними. Зазначив, що відповідач [PERSON] є власником спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, серія та номер 968 від 27 січня 1997 року, який виданий Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради. Наполягав на тому, що лист Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 28 червня 2023 року, в якому зазначено, що розпорядження № 968 від 17 жовтня 1997 року органом приватизації не видавалось, не може бути прийнято як належний доказ, оскільки в матеріалах справи міститься лист КП «ДМБТІ» ДМР від 07 лютого 2022 року, в якому зазначено, що КП «ДМБТІ» ДМР була проведена державна реєстрація на спірну квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, та записано в реєстрову книгу № 19-ЖЮ за реєстровим № 1233-158. Отже, в матеріалах справи містяться протирічливі один одному докази, видані одним тим самим органом місцевого самоврядування, та міською радою не надано інших доказів на усунення цих суперечностей. Також вважав, що Дніпровською міською радою обрано неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. У зв`язку з викладеним просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Ухвалою суду від 21 березня 2024 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 2 а.с. 105). Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У поданих до суду письмових поясненнях позовні вимоги не визнавав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що раніше в судовому засіданні 05 березня 2024 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не надав відповідей на запитання суду щодо обставин отримання [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року та реєстрації за ним права власності на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що йому не відомо про обставини, які підлягали встановленню судом. Також, представник відповідача зазначав, що йому не відомо, чи наявний у [PERSON] оригінал свідоцтва про право власності на спірну квартиру. У зв`язку з цим, в судовому засіданні 05 березня 2024 року суд ухвалив явку відповідача [PERSON] в судове засідання визнати обов`язковою. Крім того, суд ухвалив витребувати у [PERSON] оригінал свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року для огляду в судовому засіданні та засвідчення відповідності оригіналу наданій до суду копії. Однак, [PERSON] в судове засідання для надання особистих пояснень так і не з`явився, з причин, які визнані судом неповажними, не надав для огляду в судовому засіданні оригінал свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року та не повідомив про причини ненадання витребуваного судом документу. Представник відповідача\~ [PERSON] \~-\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день,\~час та\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином,\~надав до\~суду клопотання\~про відкладення\~розгляду справи.\~Розглянувши вказане\~клопотання представника\~відповідача,\~суд ухвалив\~відмовити у\~його задоволенні,\~оскільки представником\~відповідача не\~надано доказів\~на підтвердження\~поважності причин\~його неявки\~до суду.\~Сторонам було\~надано достатній\~строк для\~реалізації своїх\~процесуальних прав\~щодо подання\~доказів та\~своїх пояснень,\~сторони у\~повній мірі\~реалізували надані\~їм права\~щодо подання\~заяв по\~суті справи. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що подавши заяву про відкладення судового засідання, яке було призначено на 02 травня 2024 року о 13.00 год., представник відповідача [PERSON] - [PERSON] також не надав жодних доказів на підтвердження\~поважності причин\~його неявки\~до суду.\~Не з`явився\~представник відповідача\~ [PERSON] \~і в\~судові засідання,\~які були\~призначені на\~21\~березня 2024\~року о\~09.00\~год.\~та на\~10\~квітня 2024\~року о\~10.30\~год.,\~про причини\~неявки не\~повідомив. Суд\~зазначає,\~що відкладення\~розгляду справи\~не може\~бути безстроковим\~та тривати\~понад строки,\~встановлені законом\~для розгляду\~цивільної справи.\~Так само,\~розгляд справи\~не повинен\~тривати понад\~розумні строки. Систематична неявка відповідача або його представника не є перешкодою для розгляду справи. Таким чином, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та його представника - [PERSON] , які систематично не з`являються в судові засідання без поважних причин, що свідчить про зловживання своїми правами стороною відповідача з метою затягування розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови обласної ради від 10.09.2003 року № 171-р «Про передачу із спільної власності територіальних громад області у власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Південне» та рішення Дніпропетровської міської ради від 26.02.2003 року № 35/7 «Про прийняття майна у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська та подальше його використання» було складено Акт приймання-передачі із спільної власності територіальних громад області у комунальну власність територіальної громади міста Дніпропетровська цілісного майнового комплексу обласного житлово-комунального підприємства «Південне» від 10 вересня 2003 року, затверджений Головою міської ради Куліченко І.І. та Головою обласної ради [PERSON] (т. 1 а.с. 63-66). У Переліку будинків житлового фонду ОЖКП «Південне», що передаються до комунальної власності територіальної громади міста Дніпропетровська станом на 01.08.2003 року, зазначено, що, серед іншого, передається майно за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 7\~122,00 м2, рік введення в експлуатацію - 1973 (т. 1 а.с. 67-83). У статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що правом комунальної власності є право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 327 ЦК України, у комунальній\~власності є\~майно,\~у тому\~числі грошові\~кошти,\~яке належить\~територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 19 листопада 2003 року № 11/13 прийнято у комунальну власність територіальної громади міста обласні житлово-комунальні підприємства «Південне», «Центральний», «Лівобережжя» з майном, будівлями і спорудами, що перебувають на їх балансі, відповідно до актів приймання-передачі від 18 серпня 2003 року, від 10 вересня 2003 року та від 12 вересня 2003 року, а також вирішено внести ці об`єкти до Переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста на підставі зазначених актів приймання-передачі та інвентаризаційних відомостей, оформлених згідно з рішенням виконкому міської ради від 23.05.02 № 1057 «Про проведення інвентаризації майна підприємств, установ, організацій комунальної власності та формування реєстру об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська» (т. 1 а.с. 61-62). Таким чином, судом встановлено, що приміщення та неприватизовані громадянами квартири у будинку [ADDRESS] , стали власністю територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради. У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Однак, як зазначив позивач у позовній заяві, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що рішенням державного реєстратора Павлоградської районної державної адміністрації Рижковою В.В. від 10 лютого 2022 року на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради 27 січня 1997 року, за [PERSON] було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Однак, документи, надані [PERSON] для реєстрації права власності, не відповідають дійсності, розпорядження № 968 органом приватизації не видавалось, реєстрація права власності є незаконною, у зв`язку з чим з комунальної власності вибуло нерухоме майно. За загальним правилом, закріпленим у статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. При цьому, як визначено у статті 345 ЦК України, фізична або\~юридична особа\~може набути\~право власності\~у разі\~приватизації державного\~майна та\~майна,\~що є\~в комунальній\~власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Таким чином,\~майно,\~в тому\~числі і\~квартира,\~може вибути\~з комунальної\~власності в\~порядку,\~встановленому Законом\~України «Про\~приватизацію державного\~житлового фонду»\~та Положенням\~про порядок\~передачі квартир\~(будинків),\~жилих приміщень\~у гуртожитках\~у власність\~громадян,\~затвердженим наказом\~Міністерства з питань\~житлово-комунального господарства України 16 грудня 2009 року № 396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404, шляхом його приватизації. Так,\~згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна № 337127678 від 27 червня 2023 року (т. 1 а.с. 14-16), вбачається, що 08 лютого 2022 року державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою Вікторією Василівною за [PERSON] (РНОКПП\~-\~ [NUMBER] ) було зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2578686912020, номер відомостей про речове право 46625129. Підставою внесення запису вказано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63368473 від 10.02.2022, [PERSON] , Павлоградська районна державна адміністрація Дніпропетровської області. Документи подані для державної реєстрації: свідоцтво про право власності на житло, серія та номер 968, видане 27.01.1997 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. Відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: реєстрова книга КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 19-ЖЮ/1233-158, 27.01.1997. В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року, виданого від імені Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на ім`я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] згідно з розпорядженням № 968 від 28 жовтня 1996 року (т. 2 а.с. 99-100), а також копія технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 03 лютого 2022 року на замовлення [PERSON] (т. 1 а.с. 22-27). Також в матеріалах справи міститься копія відповіді від імені Комунального підприємства «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради № 1577 від 07 лютого 2022 року, адресована «Відповідному державному реєстратору» (т. 1 а.с. 28), в якій зазначено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , здійснена КП «ДМБТІ» ДМР на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. Право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та записано у реєстрову книгу за № 19-ЖЮ за реєстровим № 1233-158. Інвентаризація на нерухоме майно за вищезазначеною адресою проведена 01.06.2001 року згідно замовлення [PERSON] . В матеріалах інвентаризаційної справи відомості про накладення арештів та заборон відсутні. Однак, на запит заступника департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради № 4/8-728 від 07 липня 2023 року Комунальне підприємство «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради надало відповідь № 8261 від 14 серпня 2023 року (т. 2 а.с. 7), в якій повідомило, що станом на 31 грудня 2012 року державна реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , не проводилась. Багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] зареєстрований за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Південне» Дніпропетровської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.06.2003 № 1549 та рішення Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 за № 11/13, про що в КП «ДМБТІ» ДОР зроблено запис в облікову книгу 19 ЖЮ за реєстровим № 1233-147. Будь-якого документа, надання інформації (у т.ч. довідки, листа) за параметрами вихідної кореспонденції № 1577 від 07.02.2022р. на запит державного реєстратора щодо наявності відомостей про право власності за адресою: [ADDRESS] , КП «ДМБТІ» ДМР не готувало. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради не надавалась відповідь № 1577 від 07 лютого 2022 року, адресована «Відповідному державному реєстратору». Отже, суд не приймає до уваги та відхиляє наведені у письмових поясненнях посилання відповідача [PERSON] , як на доказ реєстрації за ним в КП «ДМБТІ» права власності на спірну квартиру, на лист № 1577 від 07 лютого 2022 року, складений від імені Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради, оскільки такий лист Комунальним підприємством «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради не надавався та в КП «ДМБТІ» ДМР не міститься інформації про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Крім того, листом № 3/9-5855 від 28 червня 2023 року Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради на запит Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради повідомив, що Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради є органом приватизації житлового фонду, що перебуває у комунальній власності Дніпровської міської територіальної громади, в особі Дніпровської міської ради. За архівними даними приватизаційних справ департаменту, відсутня інформація щодо передачі у власність громадян, шляхом приватизації, квартири [ADDRESS] . Розпорядження від 27 січня 1997 року № 968 органом приватизації не видавалося (т. 1 а.с. 21). Враховуючи все вищевикладене суд приходить до переконливого та підтвердженого матеріалами справи висновку, що нерухоме майно квартира [ADDRESS] , яка є власністю територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради, вибуло з її володіння без її волі. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Висновок суду про те, що на ім`я [PERSON] не видавалось свідоцтво про право власності на житло від 27 січня 1997 року на квартиру [ADDRESS] ґрунтується на тому факті, що вказане свідоцтво видане Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, в той час як станом на 27 січня 1997 року виконавчим та розпорядчим органом, який був уповноважений здійснювати управління майном, яке належить до комунальної власності, в тому числі і в порядку приватизації видавати свідоцтва про право власності на житло, був саме Виконавчий комітет Ради народних депутатів відповідно до Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» від 07 грудня 1990 року № 533-ХІІ, якій був чинний на той час, а також відповідно до Житлового кодексу Української РСР в редакції, що діяла станом на 27 січня 1997 року. Також, в судовому засіданні 05 березня 2024 року, на якому був присутній представник відповідача [PERSON] , судом було витребувано у [PERSON] для огляду оригінал свідоцтва про право власності на житло від 27 січня 1997 року, виданого Виконавчим комітетм Дніпропетровської міської ради на ім`я [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] згідно з розпорядженням № 968 від 28 жовтня 1996 року. Однак, [PERSON] так і не надав витребуваний судом для огляду оригінал вищевказаного свідоцтва про право власності на житло та не повідомив про причини ненадання вказаного документу. Отже, така поведінка відповідача [PERSON] розцінюються судом як намагання приховати від суду оригінали тих документів, які мають вирішальне значення для розгляду даної справи. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Враховуючи наведене,\~оскільки у\~суду виникають\~обгрунтовані сумніви\~щодо відповідності\~копії свідоцтва\~його оригіналу,\~суд

Outcome: partial