Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] через свого представника адвоката Васюка М.М. звернувся до Подільського районного суду міста Києва із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №31176 від 29.12.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з нього на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованості в розмірі 9 840,00 грн. та стягнути з ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» на користь позивача безпідставно стягнуті за виконавчим написом грошові кошти в розмірі 9 291,84 грн. Позов мотивований тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. було винесено постанову від 22.02.2022 про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого порядку, оскільки заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача грошові кошти, отримані за вказаним виконавчим написом, та понесені ним витрати зі сплати судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 20.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він також просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, направив до суду заяву про визнання позову, інших заяв чи письмових пояснень до суду не надходило. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» 9 840,00 грн. заборгованості за кредитним договором №1587108 від 18.02.2021, укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №31176. 22.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Жданович В.М. відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження [NUMBER] з позивача на користь відповідача стягнуто грошові кошти в розмірі 9 291,84 грн. Вказане підтверджується повідомленням приватного виконавця Жданович В.М. №13719 від 07.11.2023 та випискою по картковому рахунку позивача від 12.11.2023 відкритого в АТ КБ «ПриватБанк». Матеріалами справи також підтверджується, що 23.05.2024 представником відповідача подано заяву про визнання позову. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки представник відповідача визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved