Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

12.03.2024 [PERSON] , який проживає в с. Листвин Коростенського (Овруцького) району Житомирської області, звернувся до суду із позовом до Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області, що знаходиться в с. Словечне, вул. Поліська,9 Коростенського району Житомирської області, в якому просить визнати за ним власності на земельну ділянку, площею 1,4137 га, кадастровий номер 1824284000:04:000:0053, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 030114, виданого 10.02.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації № 23 від 17.01.2003.Мотивуючи тим, що являється спадкоємцем за законом після смерті баби, однак при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки державний акт видано не за життя, а після її смерті. Ухвалою Овруцького районного суду від 04.04.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство» Полісся». Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Сільський голова надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позову не заперечує. Представник третьої особи надав письмові пояснення на позов, в яких просить справу розгляду без участі представника ТОВ «ВП» Полісся», зазначив, що третя особа може втратити право оренди, якщо позивач не захоче укласти з нею новий договір після державної реєстрації права власності на землю на підставі рішення суду. Просить позивача, у разі задоволення позову судом, повідомити ТОВ «ВП «Полісся» про отримання відповідних документів на право власності на земельні ділянки згідно позову. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. [PERSON] померла [INFO] та є рідною бабою позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.07.2000 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а. с. 6,10,11). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,4137 га, кадастровий номер 1824284000:04:000:0053, яка розташована на території Листвинської сільської ради Овруцького району Житомирської області та належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 030114, виданого 10.02.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації № 23 від 17.01.2003 (а.с.13). Згідно довідки, виданої Словечанською сільською радою Овруцького району Житомирської області №779 від 10.05.2018 року, [PERSON] проживала та була зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] по день смерті [INFO] (а.с.7). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно із ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач прийняв спадщину, про що свідчить постанова нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори у Житомирській області №1742/02-31 від 21.10.2020 року, однак нотаріально спадщину на земельну ділянку він оформити не може у зв`язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця (а.с.2). Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. З листа відділу в Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №Д-202/0-0.29-208/138-21 від 08.09.2021 видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0275801 був виписаний на ім`я [PERSON] на підставі рішення Овруцької ЛДА від 30.01.1998 р№35, якій належало право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Мрія» Листвинської сільської ради розміром 1,64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Додатково інформують, що на [PERSON] був надрукований, зареєстрований та виданий державний акт на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №030114 від 10.02.2023 року реєстраційний номер 114, кадастровий номер 1824284000:04:000:0053 площею 1,4137 га. Таким чином, оскільки, [PERSON] при житті отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), який є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), тому вона є такою, що при житті набула право власності на земельну частку (пай). Відповідно до інформаційної довідки №373171477 від 08.04.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо спадкового майна - земельної ділянки кадастровий номер 1824284000:04:000:0053 відсутні. З повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори від 19.03.2024 року №584/01-16 видно, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини їхньої контори не зверталися. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набув право власності на спадкове майно (земельну ділянку), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність», від 7.02.91 року. На підставі ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України та

Outcome: approved