Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: 29.03.2024\~року через канцелярію Турківського районного суду Львівської області представник заявника адвокат Яворська\~М.М. подала заяву [PERSON] ,\~заінтересовані особи:\~Головне управління\~пенсійного фонду\~України у\~Львівській області,\~Турківський відділ\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Західного\~міжрегіонального управління\~юстиції Міністерства\~юстиції України,\~про встановлення\~факту неправильності\~запису в\~акті цивільного\~стану, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме - факт неправильності запису в актовому записі №08, складеному 10.06.1989\~року Виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району про шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , а саме: по батькові нареченого « [PERSON] » замість « [PERSON] »; внести зміни до актового запису №08, складеного 10.06.1989 року Виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району про шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , а саме: по батькові нареченого « [PERSON] » змінити на « [PERSON] ». Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2024\~року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц\~Р.І. передана дана справа. Предметом заяви є встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану. Заінтересованими особами згідно поданої заяви є Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду. Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки відповідно до ч.1 ст.316\~ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступає місце проживання заявника. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020\~року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020\~року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Турківський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020\~року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022\~року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022\~року № 2102-IX, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено і діє станом на сьогоднішній день. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заява подана особою, яка згідно вимог ст.47 ЦПК України наділена цивільною процесуальною дієздатністю. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ: Позиція особи, яка подала заяву. Заявник у своїй заяві зазначає, що він при народженні отримав по батькові [PERSON] , хоча в свідоцтві про одруження, в паспорті громадянина України, в картці платника податків правильне написання по батькові « [PERSON] », тому просить провести виправлення по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В подальшому заявник звернувся через представника до Турківського відділу ДРАЦС у Самбірському районі ЗМУ МЮ за роз`ясненням, чи можливо здійснити виправлення у актовому записі про його народження, а саме виправити ім`я з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак листом Турківського відділу ДРАЦС у Самбірському районі ЗМУ MIO було повідомлено, що дане питання вирішується в судовому порядку. Встановлення факту неправильності актового запису про народження заявника та внесення змін до актового запису про його народження необхідне заявнику для того, щоб привести у відповідність всої правовстановлюючі документи. В судове засідання заявник та його представник адвокат Яворська М.М. не прибули, подали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву просять задовольнити, інших заяв та клопотань не мають. Позиція заінтересованої особи. Заінтересована особа Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не забезпечила самопредставництво, або при допомозі участі у справі свого представника, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтверджуючим документом про вручення ухвали про відкриття провадження та заяви. Заяви (клопотання) учасників справи. 29.03.2024\~року представник заявника адвокат Яворська М.М. подала до Турківського районного суду Львівської області заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області, Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України, про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану. Від представника заявника адвоката Яворської М.М. 09.05.2024\~року надійшла заява, в якій просить виключити Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області з числа заінтересованої особи. Від представника заявника адвоката Яворської М.М. 22.05.2024\~року надійшла заява про розгляд справи проводити без її участі, вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від заявника та його представника інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Від заінтересованої особи на адресу суду 16.05.2024\~року надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без участі представника Турківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проти задоволення заяви сторона не заперечує. Від заінтересованої особи інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05.04.2024\~року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у цивільній справі, призначено судові засідання. Судові засідання про справі призначалися 09.05.2024\~року, 20.05.2024\~року, 22.05.2024\~року. Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду. 22.05.2024 року складено та підписано вступну та резолютивну частину рішення Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Заявник, [PERSON] (прізвище при народженні « [PERSON] ») [PERSON] народився [INFO] в селі Цареводар Білозерського району Херсонської області, що вбачається згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.07.1963 року Цареводар сільською радою Білозерського району Херсонської області області на ім`я [PERSON] , [INFO] вбачається, що батьками зазначено [PERSON] , як батька та [PERSON] , як матір, з приводу чого в книзі реєстрації народжень здійснено актовий запис за №30. 10.06.1989 року виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між заявником [PERSON] та [PERSON] , що вбачається згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 10.06.1989 року згідно актового запису №08 вбачається, що після одруження [PERSON] змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заявник звернувся до Турківського відділу ДРАЦС у Самбірському районі ЗМУ МЮ за роз`ясненням, чи можливо здійснити виправлення у актовому записі про його народження, а саме виправити по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Листом Турківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області від 06.02.2024 року № 07/33.11-06-26 повідомлено про неможливість внесення змін до актового запису про щлюб про шлюб № 08 складеного 10.06.1989 року виконавчим комітетом Боринської селищної ради Турківського району Львівської області, було повідомлено, що у відповідності до абзацу 4.3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується до спростування його в судовому порядку, рекомендовано звернутися до суду. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 20.01.1998\~року Турківським РВ УМВС України у Львівській області, по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Відповідно до картки платника податків [INFO] у дежавному реєстрі фізичних осіб платників податків [PERSON] присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Відповідно до диплому про закінчення середньої професійно-технічної освіти, виданого 21.07.1981\~року, по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Відповідно до диплому про закінчення середньої професійно-технічної освіти, виданого 15.12.1984\~року, по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Відповідно до військового квитка серії [NUMBER] , виданого 1981 року по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Відповідно до трудової книжки, заведеної 13.08.1981\~року, по батькові [PERSON] вказано як « [PERSON] ». Судом встановлено, що під час складання актового запису про народження допущено помилку в частині написання по батькові заявника, а саме невірно вказано « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази заявниці на обґрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Заява подана у відповідності до вимог ст.4 ЦПК України, оскільки кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів і відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Така заява подана у відповідності до вимог ст.19 ЦПК України оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин і цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження. Згідно вимог ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження як вид непозовного цивільного судочинства, де розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, тому в таких випадках, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити факт належності громадянину такого документа, який є правовстановлюючим, оскільки згідно норм процесуального права передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виникнення особистих майнових і немайнових прав громадян, їх зміну та припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними доказами, як то: свідоцтвами, довідками та іншими документами, які видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість виправлення допущених помилок тощо), тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що має юридичне значення. Факт належності документів особі встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995\~року зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998\~року № 15 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності документів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють певні дії. Згідно роз`яснень вказаних у вище вказаній постанові, передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану, як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Із такими заявами до суду можуть звертатись особи, щодо яких складено актовий запис. Ч.3 ст. 49 ЦК України встановлює, що актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Відповідно до частини четвертої цієї статті державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Таким законом є Закон України від 02.07.2010 №2398-6 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Цей Закон визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Зокрема, ст.22 Закону регулює підстави та порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Таке право підпадає під захист ст.8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до ї особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. При ухваленні рішення відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики ЄСПЛ» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Внесення змін до актових записів цивільного стану провадиться відділом реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Після цього виписується нове свідоцтво про реєстрацію акта цивільного стану, яке видається заявнику або надсилається до відділу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника для вручення йому. Одночасно анулюється первинне свідоцтво, подане заявником для внесення змін, яке в подальшому знищується у встановленому порядку. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази,

Outcome: approved