Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2011 року, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Але останнім часом взаєморозуміння між сторонами зникло, почуття любові та поваги втрачено. З 2022 року спільне проживання з відповідачем припинено, відсутній спільний бюджет та ведення спільного господарства. Сім`я розпалася та поновлена бути не може, а подальше збереження шлюбу та примирення суперечитиме інтересам сторонам, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач надала суду клопотання, в якому підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 16 квітня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів\~цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 178, та підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 липня 2011 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач стверджує, що між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та любові, шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Спір про поділ майна між сторонами у справі на даний час відсутній. Беручи до уваги, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, проживає окремо, спір стосовно спільного майна подружжя на теперішній час відсутній, а примирення неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень \~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Outcome: approved