Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Макаренко О.М. в інтересах позивача 10.05.2023 звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнив 01.11.2023, просить визначити позивачу додатковий строк у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . За змістом позовної заяви [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 8,1400 га, кадастровий номер 2323980500:02:001:0111, розташовану та території Білогір`ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належна спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №105642, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області. Вказану ділянку на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О., [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO]. (р.№2406 від 01.10.2013). Проте спадкоємець пропустив визначений законом строк на прийняття спадщини, оскільки проживав на ведення території активних бойових дій - м.Гуляйполе Пологівського району Запорізької області, де нотаріуси не здійснювали свої повноваження з початку повномасштабного військового вторгнення держави-агресора. Дізнавшись про смерть [PERSON] , позивач у березні 2023 року приїхав до м.Запоріжжя та подав заяву про прийняття спадщини за заповітом до Першої запорізької державної нотаріальної контори. Оскільки с.Білогір`я Пологівського району Запорізької області також віднесено до зони ведення бойових дій, як і місце проживання позивача, своєчасно про смерть спадкодавця [PERSON] не дізнався, після чого не зміг своєчасно подати відповідну заяву до нотаріуса, перебуваючи за місцем свого проживання. Враховуючи наведене, обгрунтовуючи позовну вимогу наявністю поважних причин, за відсутності змоги особисто повернутись до м.Запоріжжя протягом встановленого законом строку, із посиланням на норми ст. 15, 16, 1221, 1269, 1270-1272 ЦК України, представник позивача, діючи в інтересах [PERSON] ,, просить задовольнити позов у визначений спосіб. Згідно з ч.7 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється. Так, відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 №29/09-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 16.05.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 27.06.2023 клопотання про витребування доказів задоволено. В порядку витребування доказів зобов`язано Першу Запорізьку державну нотаріальну контору надати засвідчену копію матеріалів спадкової справи №49/2023, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Мала Токмачка, Оріхівський район, Запорізька область; дата смерті - [INFO] . В порядку витребування доказів зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати копії актових записів, а саме: 1) про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Мала Токмачка, Оріхівський район, Запорізька область; РНОКПП [NUMBER] ; 2) про державну реєстрацію шлюбу, відповідно до даних якого в графі "чоловік" зазначено [PERSON] , [INFO] , місце народження: с.Мала Токмачка, Оріхівський район, Запорізька область; 3) про державну реєстрацію розірвання шлюбу, згідно з відомостями якого в графі "чоловік" наявні відомості про [PERSON] , [INFO] ; 4) про народження, згідно з яким / якими батьком дитини записаний [PERSON] , [INFO] . Оголошено перерву в підготовчому засіданні внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів. Ухвалою суду від 11.01.2024 залучено до участі у справі співвідповідачів: 1) [PERSON] , [INFO] , 2) [PERSON] , [INFO] , 3) [PERSON] , [INFO] . Прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] до Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до розгляду. В порядку витребування доказів зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб до суду інформацію стосовно взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи відповідачів (фізичних осіб), а Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, - відомості про перетин державного кордону України в період з 01.12.2022 по час надання відповіді щодо вказаних осіб. Постановлено відкласти підготовче засідання у справі внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів та для направлення копії уточненої заяви відповідачам. Визначено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на уточнену позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України), що роз`яснено ухвалою суду. Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов. На виконання вимог ухвали суду 02.02.2024 надійшла відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, за змістом якої зазначено, що відомості про перетин державного кордону України в період з 01.12.2022 по 25.01.2024 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відсутні. Міністерство соціальної політики України за даними з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, 25.03.2024 повідомило, що як внутрішньо переміщені особи [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , був зареєстрований та проживав: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , був зареєстрований та проживав: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Інформація щодо [PERSON] відсутня в базі. Ухвалою суду від 08.02.2024 постановлено закрити підготовче провадження у цивільній справі. Призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні присутній не був, відповідно до заяви, вх.№ від 16.04.2024, просить у зв`язку із наданням всіх наявних доказів, розглядати справу за відсутності сторони позивача. Крім того, заперечень стороною позивача проти заочного порядку розгляду справи не висловлено. Згідно з заявою голови виконавчого комітету Малотокмачанської сільскої ради Пологівського району Запорізької області А.Малахатки, вх.№ від 04.10.2023, представник відповідача просить розглядати справу за відсутності представника сільської ради, заперечень не буде. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні присутні не були, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись неодноразово та належним чином шляхом надіслання судових повісток, а також шляхом смс-інформування (крім [PERSON] , контактний номер якої у матеріалах справи відсутній). Так, відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, жодних заяв або клопотань до суду не подавали, маючи достатньо часу для висловлення заперечень проти позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, судом неодноразово розміщувалось оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України згідно з ч.10 ст.187 ЦПК України про виклик відповідачів до суду, що підтверджено матеріалами справи. Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі, судом вчинено не було за відсутності клопотань учасників справи. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1,2 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. На підставі встановлених обставин та у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку сторони позивача, висловлену письмово, відсутність заперечень сторони позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив вирішувати справу на підставі наявних у ній доказів, а саме постановив ухвалу згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку, що видно з протоколу судового засідання. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами, та дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з даними засвідченої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Мала Токмачка Оріхівського району Запорізької області, помер [INFO] у с.Білогір`я Пологівського району Запорізької області (актовий запис №130 від 15.04.2022, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 15.04.2022). Відповідно до засвіденої копії довідки за підписом Малотокмачанського сільського голови Пологівського району Запорізької області А.Малахатки від 05.10.2023 №126/02-09-02, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був постійно зареєстрований по [ADDRESS] по день смерті, на день смерті зареєстрований один. Згідно з засвідченою копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. 01.10.2013, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , який мешкав за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Білогір`я, на випадок смерті належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, площею 8,1400 га, кадастровий номер 2323980500:02:001:0111, розташовану та території Білогір`ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП №105642, виданого Оріхівською районною державною адміністрацією Запорізької області 23.02.2005, він заповідає [PERSON] , [INFO]. (р. №2406 від 01.10.2013). За даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №71901891 від 23.03.2023, після смерті [PERSON] . Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 23.03.2023 заведено спадкову справу №49/2023, номер у спадковому реєстрі 70431794. Судом досліджено копію зазначеної спадкової справи, що надана на виконання ухвали про витребування доказів 04.09.2023, у матеріалах якої наявна заява [PERSON] , подана 23.03.2023, р.№85 про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . В матеріалах спадкової справи також міститься інформаційна довідка №73769591 від 30.08.2023, за даними якої свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. Згідно з довідкою державного нотаріуса Першої запорізької державної нотаріальної контори Зайцевої А.С. від 03.05.2023, позивач дійсно прийняв спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини за заповітом до вказаної нотаріальної контори. Разом з цим, за змістом листа вказаного нотаріуса від 27.04.2023, спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, відсутнє підтвердження факту спільної реєстрації. З відповіді Шевченківського відділу ДРАЦС у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка надана на виконання ухвали суду 27.09.2023, встановлено, що членами сім`ї померлого [PERSON] були дружина [PERSON] , [INFO] , сини - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (відповідні актові записи досліджені судом). Стороною позивача не надано доказів на підтвердження наявності спорідненості із спадкодавцем, а також факту спільного проживання. Натомість, суд враховує, що [PERSON] має намір реалізувати своє право на отримання спадщини саме в порядку спадкування за заповітом. Наявності інших спадкоємців за законом, що можуть бути залучені до участі у даній справі, крім дружини та синів спадкодавця, судом не встановлено, про їх існування стороною позивача не повідомлено. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №331277499 від 04.05.2023, сформованої адвокатом Макаренком О.М., земельна ділянка, кадастровий номер 2323980500:02:001:0111, р.№732774123239, площею 8,14 га, розташована на території Білогір`ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на праві власності належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24702151 від 24.04.2015 державного реєстратора Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Харчина Д.В. та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №105642, виданого 23.04.2005 Оріхівською районною державною адміністрацією. Вказана земельна ділянка перебуває в оренді строком до 01.04.2027 з правом пролонгації на підставі договору оренди землі від 01.07.2006, орендар - ТОВ «Мала Токмачка», код ЄДРПОУ 30616876, підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24702475 від 24.09.2015 державного реєстратора державного реєстратора Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Харчина Д.В. та додаткових договорів. Дані про приналежність земельної ділянки та її перебування в оренді також підтверджено відповіддю №337101625 від 27.06.2023 на електронний запит суду. За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізични- осіб-підприємців та громадскьких формувань, засновниками ТОВ «Мала Токмачка», код ЄДРПОУ 30616876 є [PERSON] , [PERSON] (також є керівником). Дата державної реєстрації юридичної особи 11.10.1999. Задовольняючи позов частково, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Ч.1,3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Способи захисту порушеного права та / або інтересу містяться у нормі ст.16 ЦК України. За змістом ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч.1 ст.1273 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Подання усної заяви (звернення) спадкоємця не передбачено. Відповідно до ст.1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За приписами ч.1 ст.1223, ч.1 ст.1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Так, відповідно до висновків, здійснених у Постанові Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №676/47/21, пр.№61-8014св22: основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта статті 4 ЦК України). Разом з цим, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачалось, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Вказана постанова неодноразово змінена протягом дії воєнного стану на території України. Наразі п. 3 виключений з її тексту. Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такий висновок здійснений Верховним Судом у вказаній постанові. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Оцінка суду у даній категорії справи повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Крім того, відповідно до правових висновків, здійснених Верховним Судом у постанові від 20.03.2024 у справі №545/1231/23, пр.№ 61-16142св23 дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Так, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилався позивач, зокрема, загальновідомі обставини щодо віднесення місця проживання [PERSON] (м.Гуляйполе Пологівського району Запорізької області) до територій активних бойових дій з 03.03.2022, суд вважає причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини тими непереборними обставинами, які перешкоджали протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Норма п.20 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в даному випадку не є застосованою, враховуючи дату реєстрації смерті спадкодавця. Суд також зауважує, що строк, коли позивач дізнався про смерть спадкодавця, на переконання суду, не є визначальним, адже встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , повністю припадає на повномасштабну військову агресію росії проти України, черговий етап якої розпочався 24 лютого 2022 року. З огляду на встановлені поважні причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, суд вважає заявлену позовну вимогу обґрунтованою. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку суд враховує й свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відомостей про недійсність заповіту на час розгляду справи у суду немає. Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про доведеність поважності причин, які дійсно могли вплинути на своєчасність подання спадкоємцем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. За змістом ст.89, 213 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). За нормою ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій категорії справ є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Застосованості даного положення у даній справі, враховуючи досліджені докази, судом не встановлено. Так само, враховуючи відсутність спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, не розповсюджуються на правовідносини й положення ч.3 ст.1268 ЦК України. За приписами ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Наявними матеріалами справи не підтверджено, що діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] або його дружина [PERSON] мають право на обов`язкову частку. Тому, враховуючи відсутність спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , належним відповідачем у даній справі є саме Малотокмачанська сільська рада Пологівського району Запорізької області, оскільки на с. Білогімр`я, розташоване у Пологівському районі Запорізької області, розповсюджується юрисдикція Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області як органу місцевого самоврядування. Відповідно, у задоволенні позову [PERSON] в частині вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] судом встановлено підстави для відмови як до неналежних відповідачів. За приписами ст.251-253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Враховуючи наведене, обґрунтованість позову (в частині вимог до територіальної громади в особі Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області), оскільки позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права, суд ухвалює рішення про його часткове задоволення, визначивши [PERSON] додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що настала [INFO] у с.Білогір`я Пологівського району Запорізької області, який необхідно обраховувати з дати набрання рішенням законної сили. Визначений строк, на переконання суду, буде достатнім для захисту прав позивача. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Про їх стягнення сторонами у даній справі не заявлено, відповідних доказів не надано. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи критерії, визначені ч.3 ст.141 ЦПК України, що обов`язково мають бути взяті до уваги судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки порушення прав позивача не є наслідком дій або бездіяльності відповідача, судові витрати, понесені [PERSON] , у вигляді судового збору у сумі 1 073,60 гривень, сплаченого за подання до суду позовної заяви, необхідно залишити за ним.

Outcome: partial