Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник, адвокат Козар М.В. звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 28.11.1977 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №10. Позивач вказує, що з жовтня 2021 року вони з відповідачкою припинили подружні стосунки. Наразі з того часу кожен живе своїм життям, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Також позивач зазначає, що у них з відповідачкою різні характери, відсутнє взаєморозуміння. У зв`язку з наведеним вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач та його представник адвокат Козар М.В. будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. В прохальній частині позовної заяви просили розгляд справи проводити без участі позивача та його представника та шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. Відповідачка в судовому засіданні підтримала позов та не заперечила щодо його задоволення. Додала , що спільних неповнолітніх дітей з позивчаем по справі від шлюбу не мають. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.1977 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №10, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] виданого повторно 26.03.2024 року (а.с.4). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що подружнє\~життя між\~сторонами не\~склалося. Про це свідчать ті обставини, що сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з жовтня 2021 року. Оскільки позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу\~з відповідачкою, яка не заперечує щодо розірвання шлюбу, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved