Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

01 квітня 2024 року адвокат Михайленко Н.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та садівничо-виноградного товариства «Волна» (далі СВТ «Волна»), обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй, згідно з державним актом про право приватної власності на землю від 19 травня 1993 року, земельну ділянку № [NUMBER] , що розташована на території Чорноморської сільської ради СВТ «Волна», площею 0,06 га за цільовим призначенням для ведення садівництва. В грудні 2023 року позивачка [PERSON] приїхала в будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці та дізналася, що власником садового будинку на цій земельній ділянці є відповідач [PERSON] , за яким державним реєстратором Чорноморської сільської ради Наумовою Т.С. проведено державну реєстрацію права власності на садовий будинок [ADDRESS] , про що до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис про право власності за № 2778378848060 від 07 серпня 2023 року. Тобто відповідач не маючи жодних прав на користування даною земельною ділянкою та не маючи жодних дозволів, зареєстрував за собою право власності на вже наявний на земельній ділянці садовий будинок, який був побудований матір`ю позивачки, яка була членом СВТ «Волна». Посилаючись на те, що позивачка, як спадкоємець першої черги не має можливості оформити право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , представник просила витребувати у [PERSON] на користь позивачки садовий будинок [ADDRESS] , судові витрати просила віднести на рахунок позивачки. Ухвалою від 08 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Особи, які беруть участь у справі, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за її відсутності та відсутності позивачки, в якій, крім цього, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , представник відповідача Чорноморської сільської ради та представник СВТ «Волна» надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких також зазначили, що не заперечують проти задоволення позову. Відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Державним актом на право приватної власності на землю підтверджується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,06 га, яка знаходиться на території СТ «Волна» Чорноморської сільської ради та була передана їй для ведення садівництва на підставі рішення Чорноморської ради народних депутатів № 29 від 18 грудня 1992 року (а.с. 10-11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Позивачка [PERSON] , дошлюбне прізвище якої [PERSON] , народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00013444157 від 11 лютого 2014 року (а.с. 12, 13). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є рідною донькою спадкодавиці [PERSON] . Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Н.М. листами № 115/02-14 від 28 серпня 2023 року та № 34/02-14 від 05 березня 2024 року позивачці [PERSON] було повідомлено про відкриття спадкової справи № 38/2021 та, що вона є спадкоємицею першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, та роз`яснено, що оформлення спадщини після смерті матері на земельну ділянку площею 0,06 га неможливо, оскільки під час перевірки інформації в Державному реєстрі речових прав по об`єкту нерухомого майна за адресою: Чорноморська сільська рада СВТ «Волна» № 198, виявлено право власності на вказаний садовий будинок третій особі та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання (а.с. 15-16). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 363363151 від 26 січня 2024 року, право власності на садовий будинок площею 53 кв.м за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 07 серпня 2024 року за [PERSON] (а.с. 18). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У постанові від 12.06.2019 року у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) Велика Палата Верховного Суду, висловила правову позицію про те, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Віндикація це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Підставою віндикаційного позову є обставини, що підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, тобто факти, які доводять право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача. Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, тобто факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше. Суд констатує, що захист права власності гарантується як національним законодавством так і ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкрито, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29 листопада 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others vs. Ireland, № 12742/87), в якому вказано, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватись своєю власністю. Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved