Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою [PERSON] вони мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Козятинського міського суду Вінницької області від 17.02.2014 позивач виплачує аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2014. Аліменти на утримання сина позивач платить своєчасно, у розмірі визначеному судом, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Також позивач зазначає, що в другому шлюбі з відповідачкою [PERSON] в них народилися доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Вінницького районного суду Вінницької області від 27.10.2023 з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 11.10.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання доньок позивач платить своєчасно, у розмірі визначеному судом, заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Так, [PERSON] на утримання дітей платить аліменти в загальному розмірі, що становить 58 % від його доходів, що є порушенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», адже згідно даного закону із заробітної плати (доходів) [PERSON] на утримання дітей можуть утримуватись не більше 50 % від заробітку (доходів). За вказаних обставин позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньок [PERSON] \~та [PERSON] з 1/3 на 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття на кожну дитину (а.с. 41 - 44). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.03.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с. 89). Відповідачка [PERSON] , на підставі ст. 178 ЦПК України, подала суду відзив на позовну заяву, згідно якого вказала, що претензій до відповідача щодо сплати аліментів не має, водночас, син позивача отримує більший розмір аліментів, ніж їх з позивачем доньки, тому вона не заперечує проти задоволення позову, оскільки усі діти позивача мають рівні права, в тому числі право на рівноцінне матеріальне забезпечення (а.с. 84 - 86). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 94). Позивач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Томляк Т.С. подала до суду заяву про проведення розгляду справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих причин, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, двічі особисто отримавши судові повістки. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, однак у своєму відзиві на позов заявила клопотання про проведення розгляду справи без її участі. Проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них народилися доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 46, 47). Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2016, ВП № 51665784, відповідно до виконавчого листа Козятинського міськрайонного суду № 133/307/14-ц виданого 28.02.2014, старшим державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мацко Д.А. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (а.с. 61). Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2023, ВП № 73281138, відповідно до судового наказу № 128/4285/23, виданого 27.10.2023 Вінницьким районним судом Вінницької області, старшим державним виконавцем Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.10.2023 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 62). У своїх відповідях на запит адвоката Томляк Т.С., Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) повідомив, що у них на виконанні перебувають виконавчі провадження № 73281138 та № 51665784 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , заборгованість по сплаті аліментів відсутня (а.с. 53 - 60). Відповідно до копії інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.12.2023 № 357568465 [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66916429 від 24.03.2023 є власницею двох квартир, одну з яких вона набула у власність в 2023 році (а.с. 63). Згідно копії інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08.12.2023 № 357570226, [PERSON] зареєстровано на праві власності нерухомого майна не має, на майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ № 993930 від 11.05.2010 (а.с. 64). Відповідно до витягу № 436 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] зареєстрований за однією адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 66). Згідно з копією заяви від 13.02.2023 державному виконавцю, [PERSON] не має претензій до боржника [PERSON] по сплаті аліментів станом на 13.02.2023 (а.с. 65). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У розумінні статті 81 ЦПК України та ст. 192 СК України мається на увазі необхідність саме позивачу доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі. На переконання суду, позивачем доведено, що з часу стягнення з нього аліментів на користь відповідачки [PERSON] його сімейний стан змінився, він став батьком ще двох дітей. При цьому діти від різних шлюбів мають однакове право на утримання від батьків, незалежно від перебування таких в шлюбі, та батьки не мають компенсувати необхідність утримання однієї дитини в визначеному ними розмірі за рахунок зменшення обов`язку з утримання одних дітей, порівняно із іншими дітьми. Так, на думку суду, зміна розміру аліментів на утримання дітей позивача в заявленому ним розмірі, а саме на утримання сина [PERSON] в 1/6 частці від його доходів, та на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці, з встановленням мінімального гарантованого законом розміру аліментів на кожну дитину, призведе до рівного становища всіх його дітей, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В частині вирішення судом розподілу судових витрат, оскільки виникнення спору не пов`язане з протиправними діями відповідачів та він виник за наслідком дій позивача, суд, на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України, не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідачів та вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved