Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Адвокаткою Чехоніною Т.І. було подано до суду позов [PERSON] про розірвання шлюбу зі [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сімейне життя між сторонами розпалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, на переконання позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сторони проживають окремо один від одного, від шлюбу вони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] , яка вже є повнолітньою. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися, проте остання завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити такі, а справу розглянути за відсутності сторони позивача, крім того, просила не застосовувати строк на примирення, оскільки це є неможливим (а.п.34-35). Відповідач не з`явився до суду також, проте подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.36). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 17 березня 1987 року, про що Іллічівським відділом РАЦС м.Одеси було складено відповідний актовий запис за №191 (а.п.7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги, що дочка сторін вже є повнолітньою, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що у позовній заяві позивачка не просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211 грн 20 к. слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] . На підставі ст.104,105,112-113 СК України,

Outcome: approved