Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати незаконною відмову відповідача надати інформацію на адвокатський запит від 13.11.2023 та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.11.2023 року позивач як адвокат, направив відповідачу адвокатський запит, в якому просив повідомити яким нормативно-правовим актом чинного законодавства України зобов`язано споживачів електроенергії виносити лічильники електроенергії на території ділянки, повідомити про наявність заборгованості зі сплати електропостачання, членських внесків у члена товариства «Радар», копію договору про постачання електроенергії №536 від 24.04.2008 року, копію рішення та протоколу загальних зборів товариства від 14.09.2021 року, копію останньої версії статуту ГО СТ «Радар», а також копію договору між [PERSON] про постачання електроенергії, та просив надати відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. 13.11.2023 року Голова правління СТ «Радар» [PERSON] із порушенням строку, встановленого законом, надав відповідь на адвокатський запит, яка не містила відповідей по суті адвокатського запиту, замість цього просив направити поштою у письмовому вигляді на адресу свого помічника. У зв`язку з чим, адвокатом було роз`яснено як саме відкрити відправлений запит та повторно його направлено. 21.11.2023 року, позивач отримав відповідь на адвокатський запит від 13.11.2023 року, проте відповіді на запитання в запиті не отримав. 24.11.2023 року адвокат Юхименко Ю.Ю. повторно направив адвокатський запит. 08.12.2023 року адвокат Юхименко Ю.Ю. отримав лист від Голови правління СТ «Радар», в якому останній зазначив, що посилання адвокатом на Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є передчасним, зазначив, що він не підтвердив те, що є адвокатом, а звернувся із запитом як фізична особа. Позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав клопотання в якому просив задовольнити позовну заяву та розглядати за його відсутності. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши пояснення представників відповідача, матеріали справи та подані докази, суд встановив. Судом встановлено, 13.11.2023 року позивач як адвокат, направив відповідачу адвокатський запит, в якому просив повідомити яким нормативно-правовим актом чинного законодавства України зобов`язано споживачів електроенергії виносити лічильники електроенергії на території ділянки, повідомити про наявність заборгованості зі сплати електропостачання, членських внесків у члена товариства «Радар», копію договору про постачання електроенергії №536 від 24.04.2008 року, копію рішення та протоколу загальних зборів товариства від 14.09.2021 року, копію останньої версії статуту ГО СТ «Радар», а також копію договору між [PERSON] про постачання електроенергії, та просив надати відповідь не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. 13.11.2023 року Голова правління СТ «Радар» [PERSON] надав відповідь на адвокатський запит, що запит не відкривається та просив направити поштою у письмовому вигляді. 21.11.2023 року, позивач отримав відповідь на адвокатський запит від 13.11.2023 року, проте відповіді на запитання в запиті не отримав. 24.11.2023 року адвокат Юхименко Ю.Ю. повторно направив адвокатський запит. 08.12.2023 року адвокат Юхименко Ю.Ю. отримав лист від Голови правління СТ «Радар», в якому останній зазначив, що посилання адвокатом на Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є передчасним, зазначив, що він не підтвердив те, що є адвокатом, а звернувся із запитом як фізична особа. У ході судового розгляду судом досліджено довідку СТ «Радар» №490 від 08.03.2024, згідно якої голова Правління може прийняти в суботу з 16:00 до 18:00, а бухгалтер Товариства в неділю з 11:30 до 13:00. За таких обставин, враховуючи робочі дні керівника організації та вимоги ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», після отримання адвокатського запиту 07.12.2023, надання керівником відповіді повинно було відбутись не пізніше 22.12.2023. Таким чином, надання посадовою особою відповіді на адвокатський запит 13.11.2023, 21.11.2023 та 08.12.2023 свідчить про дотримання вимог закону в частині обов`язку надання відповіді протягом 5 робочих днів. Відповідно до Рішення №53 від 03.07.2021 року про затвердження роз`яснення щодо вимог адвокатських запитів, конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою. Отримання конфіденційної інформації шляхом направлення адвокатського запиту можливе, у разі долучення до адвокатського запиту інших документів, які надають право адвокату на отримання такої інформації. Відповідно до довідки №490 від 08.03.2024 року, придбання ксерокопіювальної оргтехніки кошторисом товариства не передбачено. Крім того, у відповіді №481 від 18.11.2023 року СТ «Радар» пояснив, що за відсутності копіювальної техніки, адвокату надано можливість ознайомитись з усіма документами при особистому зверненні за фактичним місцем знаходження Товариства, враховуючи зимовий сезон голова Правління може прийняти в суботу з 16:00 до 18:00, а бухгалтер Товариства в неділю з 11:30 до 13:00. Відповідно до заяви [PERSON] , він під час особистого візиту був ознайомлений та зробив фотокопії з усіх документів Товариства, які його інтересували , після чого він зміг відновити електропостачання свого будинку, а тому необхідність подальшої співпраці з даного приводу із адвокатським об`єднанням «Альма Теміс», відпала, претензій до товариства (відповідача) не має. Тож, суд не може погодитися з твердженнями позивача в частині неотримання ним відповіді, адже матеріалами справи підтверджується надання відповідачем відповіді на адвокатський запит. Право адвоката на отримання інформації за допомогою адвокатського запиту, регламентується Законами України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «;Про доступ до публічної інформації». Згідно частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. За змістом частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється. Згідно статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб). Отже, подання адвокатом адвокатського запиту є професійним правом адвоката, у зв`язку із наданням правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги. Вимоги до подання адвокатського запиту є однаковими для всіх адвокатів, незалежно від організаційних форм, в яких вони здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання. Адвокатський запит має відповідати вимогам статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою зокрема встановлено, що до нього додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Таким чином, при подачі адвокатського запиту адвокат зобов`язаний надати посвідчені ним копії: - свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; - ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вищезазначений перелік документів є вичерпним. У відповідності до частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту. На підставі частини 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. Таким чином, особи, які не надають відповіді на адвокатський запит, порушують Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», та статтю 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до вищевказаного, відповідь на адвокатський запит була надана, проте без надання відповіді по суті запиту. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд дійшов висновку, про відмову у задоволені позову [PERSON] , оскільки йому було надано відповідь на адвокатський запит, та жодних його прав порушено не було. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи та які він просив стягнути, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed