Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франкіського міського управління юстиції позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що в останні роки їхнє подружнє життя не склалося, у них змінилися погляди на життя, сім`ю, її існування.Спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Подальше збереження сім`ї суперечить її інтересам, шлюб носить формальний характер. А тому просила шлюб розірвати, прізвище не змінювати на дошлюбне. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Щодо винесення заочного рішення суду не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] сторони 07.08.2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франкіського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис за №996 (а.с.5). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження(а.с.9,10). Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, примирення не бажає, а тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрований 07.08.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франкіського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис за №996 слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі наведеного, прізвище [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу не змінювати на дошлюбне. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги підлягають до задоволення, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки 1211,20 грн. витрат по оплаті судового збору. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved