Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Полтави з позовом до відповідачки в якому зазначив наступне. З 04.08.2022 вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 25.08.2023 ,яким визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] разом з позивачем та стягнуто з відповідачки аліменти на утримання дитини. Відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина ,з квітня 2023 залишила дитину і проживає окремо, жодним чином зв`язки з сином не підтримує, матеріального утримання не надає. Вона також нотаріально відмовилась від своїх батьківських обов`язків щодо сина .Дитина проживає з позивачем .Оскільки відповідачка нехтує батьківськими обов`язками, позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 05.12.2023 позовну заяву прийнято , відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження . 18.03.2024 до Ленінського районного суду м.Полтави від Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради надійшов висновок в якому зазначено про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 19.03.2024 закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради ,про позбавлення батьківських прав. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення ,аналогічні ,викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ,з урахуванням згоди позивача ,постановив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у місті Полтаві ради в судове засідання не з`явилася,надала заяву про розгляд справи за її відсутності ,при вирішення спору покладалась на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача та його представника , розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження-а.с.15) Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 25.08.2023 був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] , залишений проживати малолітній син [PERSON] разом з батьком [PERSON] , стягнуті з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів ,але не менш 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно,починаючи з 07 липня 2023 року до досягнення сином повноліття. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (довідка-а.с.20). [PERSON] зареєстований за адресою: [ADDRESS] (витяг з реєстру територіальної громади-а.с.23). Відповідно до акту про встановлення факту проживання, складеного депутатом [PERSON] (а.с.21.22) за адресою : [ADDRESS] проживають [PERSON] разом з сином [PERSON] . Згідно з заявою від 23.10.2023 ,посвідченої Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Пусан Т.В. ,зареєстрованої в реєстрі за № 2025 , [PERSON] ,мати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] повністю розуміючи значення і правові наслідки своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, відмовилась від своїх батьківських прав на нього (а.с.27). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Подільської районної у м.Полтаві ради від 12.03.2024 за № 97 ,затвердженого рішенням № 95 від 12.03.2024 ,недоцільно, інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] (а.с.33,34) Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] ,з червня 2023 її донька [PERSON] повідомила, що буде проживати окремо від чоловіка , сина залишає йому на утримання. Де саме вона проживає невідомо. З початку донька дзвонила ,цікавилася життям ,але не часто і не довго .З березня 2024 вона не цікавиться житям сина ,не приймає участі в житті дитини кошти на утримання не надає .Тому вона підтримує позовну заяву(а.с. 45-47). В судовому засіданні свідок [PERSON] ,подруга відповідачки пояснила наступне.Вона спілкується з сім`єю [PERSON] протягом останніх семи років. Дитина свідка та син сторін навчаються в паралельних класах. З відповідачкою вона спілкувалась весною 2023 року та в грудні 2023 року-останній раз. Відповідачка дзвонила їй з іншого телефону. Пояснила, що вона пішла, дитину залишила з батьком, оскільки так буде краще. Їй відомо, що позивач служить у ЗСУ ,поки його немає дитина проживає у бабусі-матері відповідачки. Коли батько приїжджає у відпустку-дитина проживає з ним .Він повністю утримує хлопчика та займається його вихованням. В судовому засіданні свідок [PERSON] ,який є кумом сторін пояснив наступне. Відповідачку він не бачив рік,вона уїхала невідомо куди. Син сторін повністю знаходиться на утриманні позивача ,хлопчик відвідує школу ,ходить на футбол ,всім забезпечений. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - СК України) при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зі змісту ч.ч.4 ,5,6 статті 19 СК України виходить наступне. Так, у ч. 4 зазначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Зі змісту ч. 5 цієї статті вбачається, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Відповідно до ч.6 ст. 19 СК України , суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Верховний Суд у справі № № 523/19706/19 вказав , що обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. Судом встановлено, що від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини відповідачка самоусунулася, підтвердила це нотаріально посвідченою заявою ,якою відмовилась від батьківських прав щодо сина ,вона взагалі дитину не відвідує, не цікавиться її життям та здоров`ям, не утримує. Таким чином, суд вважає за необхідне позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дитини. З зазначених підстав ,суд не бере уваги висновок органу опіки та піклування та вважає його недостатньо обгрунтованим. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам у справі положення ст. 169 СК України, відповідно до якої мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про їх поновлення до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням наведеного ,суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved