Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

[PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~ [PERSON] ,16.12.2022 звернулась до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23 жовтня 2010 року позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Жовтневою сільською радою Устинівського району Кіровоградської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 3 від 23.10.2010. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2019 (рішення набрало законної чинності 30.08.2019) шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. При цьому відповідачка при зверненні до суду зазначала, що з [PERSON] припинила шлюбні відносини в квітні 2011 року. Судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2019 стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.04.2019 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] відповідачка передала старшу доньку - [PERSON] [INFO] на проживання батькові та повідомила про те, що [PERSON] [INFO] не є його рідною дочкою, а народжена від іншого чоловіка. 11 листопада 2019 року постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрите виконавче провадження № 60567091 по стягненню з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.04.2019року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно розрахунку станом на 01.11.2022 за [PERSON] рахується заборгованість по аліментам з 22.04.2019 по 01.11.2022 в сумі 200794 грн. 09 коп. Згідно довідок Голованівської селищної ради № 1281 від 12.10.2022, Устинівської селищної ради Кіровоградської області № 155 від 16.06.2020 та акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 16.06.2021, 29.06.2021, 08.11.2022 [PERSON] 07.02.2011 проживає з батьком [PERSON] з 01 лютого 2020 року. З 01.02.2020 [PERSON] [INFO] переїхала проживати до батька - [PERSON] в село Лебедине Устинівського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки № 79 від 16.06.2020 [PERSON] з 20.02.2020 була зарахована на навчання до 2 класу комунального закладу «Димитровське навчально-виховне об`єднання» Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Устинівської селищної ради». Відповідно до характеристики комунального закладу «Димитровське навчально-виховне об`єднання» Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Устинівської селищної ради» [PERSON] , [INFO] прибула до 20.02.2020, участь у вихованні та відвідування школи здійснював батько. В серпні 2021 року [PERSON] [INFO] з батьком - [PERSON] переїхала до смт. Голованівськ Кіровоградської області. З 28.08.2021 [PERSON] [INFO] була зарахована до Голованівського ліцею ім. Т.Г. Шевченка Голованівської селищної ради де навчається до сьогодні. Батько приділяє належну увагу до виховання доньки, постійно спілкується з керівництвом ліцею та класним керівником доньки. Батько (позивач по справі) повністю забезпечує малолітню [PERSON] [INFO] , яка перебуває на його повному утриманні. Як зазначалось вище, при переїзді малолітньої [PERSON] [INFO] до батька позивача по справі, відповідачка повідомила про те, що [PERSON] , [INFO] не є рідною дочкою позивача, а тому вона залишилась проживати з матір`ю та своїм біологічним батьком. На даний час на розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей із актового запису про народження [PERSON] як батька [PERSON] , [INFO] . Враховуючи той факт, що з [INFO] малолітня [PERSON] [INFO] , перестала проживати з матір`ю та стала проживати з батьком [PERSON] , [PERSON] , [INFO] не є рідною донькою Позивача, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, вважаю за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь матері аліментів, так як [PERSON] [INFO] стала мешкати з батьком, а [PERSON] , [INFO] не є рідною донькою Позивача. Крім того, з огляду на те, що [PERSON] [INFO] мешкає з батьком з 01.02.2020, [PERSON] , [INFO] не є рідною донькою Позивача, вважаємо за необхідне звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам на [PERSON] [INFO] за період з 01.02.2020 по день винесення рішення судом, на [PERSON] , [INFO] з 22.04.2019 по день винесення рішення судом. Загальна сума, від якої необхідно звільнити [PERSON] від сплати аліментів становить 181309 грн. 43 коп. (200794,09 грн. (сума нарахованих аліментів з 22.04.2019р. по 01.11.2022р.)-19484,65 грн. (сума аліментів яка підлягає сплаті на [PERSON] 07.02.2011р. за період з 22.04.2019р. по 01.02.2020р.)). Крім того, на даний момент відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання своєї доньки [PERSON] [INFO] та на момент звернення до суду з даним позовом, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку щодо утримання малолітньої [PERSON] [INFO] . Представник позивача просила припинити стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.04.2019 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, які стягуються на підставі судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 09.08.2019. Звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 181309 грн. 43 коп., що утворилась за період з 22.04.2019 по 01.11.2022, яка нарахована на підставі судового наказу №2-н/214/437/19, виданого 09.08.2019 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Стягнути з [PERSON] , стягнути з вілдповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісячно з дня зверення до суду та до досягнення дитиною повноліття ; судові витрати по справі. 26.12.2022 року ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області винесену ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в за правилами спрошеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового засідання на 30.01.2023 року Представник позивача адвокат Анікєєнко Є.О. надіслала до суду клопотання про зупинення провадження в даній справі у зв`язку з неможливістю розгляду цієї справи, оскільки позивач [PERSON] подав до суду позов до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення батька з актового запису про народження дитини . 30 січня 2023 року за клопотанням представника позивача судом було постановлено ухвалу, якою зупинено провадження у справі № 386/1394/22, (провадження № 2/386/65/23) до вирішення справи № 214/7240/22\~за позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення батька з актового запису про народження дитини та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. Ухвалою суду від 18.04.2024 в даній справі поновлено провадження, у справі та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), за адресою [ADDRESS] ; рекомендований лист з судовою повісткою повернувся без вручення з відмітками - «адресат відсутній за вказаною адресою», заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив на позов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] [PERSON] записаний батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с 9) Як вбачається з копії Судового наказу, виданого 09.08.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.04.2019 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття .(а.с. 10). Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження №69567091 від 11.11.2019 відкрито виконавче провадження за судовим наказом №2-н/214/437/19, виданий 21.08.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.04.2019 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 11) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 01.11.2022 заборгованість становила 200794 грн (а.с.12). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.07.2019, яке набрало законної сили 30.08.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с 13). Як вбачається з копії довідки №1281 виданої 12.10.2022 ЦНАП Голованівської селищної ради Кіровоградської області, [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] , 2011 року народження за адресою [ADDRESS] без реєстрації (а.с.14). Згідно копії довідки №01-30/187, виданою 06.10.2022 Голованівським ліцеєм ім. Т.Г. Шевченка, [PERSON] навчається в 5-В класі Голованівського ліцею з 28.08.2021 по теперішній час (а.с 17) Як вбачається з копії довідки №79 від 16.06.2020, копії довідки №155 від 16.06.2020, копії акту обстеження умов проживання від 16.06.2021 та копії акту обстеження умов проживання від 29.06.2021, [PERSON] з 01.02.2020 по 16.06.2021 проживала разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с 15,16,18, 19). Відповідно до копії акту умов обстеження від 08.11.2022 [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.20) Згідно копії договору оренди будинку та акту приймання-передачі житлового будинку в оренду від 01.04.2022 [PERSON] орендує житловий будинок для своєї сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24-25). Із копій характеристики №01-28/204, виданої 06.10.2022 Голованівсьим ліцеєм ім. Т.Г. Шевченка на ученицю [PERSON] , слідує, що за дівчинка розвинута, не конфліктна, батько приділяє належну увагу вихованню доньки, підтримує зв`язок з ліцеєм та класним керівником (а.с 21,22). Відповідно до копії довідки характеристики №1282 ЦНАП Голованівської селищної ради, [PERSON] проживає по [ADDRESS] , заяв та скарг на останнього до селищної ради не надходили (а.с 23) Рішенням Саксаганськогого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023, яке набрало законної сили 15.01.2024, внесено зміни до актового запису №329 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного від 02.04.2013 Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а саму відомості про батька « [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Мліїв Городищенського район Черкаської області , громадянство-Україна» (а.с.81-84). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Таким чином, повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як роз`яснено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. У ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Правовий аналіз\~зазначених положень\~закону свідчить\~про те,\~що припинення\~стягнення аліментів\~можливим є\~у тому\~випадку,\~коли одержувач\~аліментів,\~наприклад,\~мати дитини\~не витрачає\~отримувані нею\~аліменти на\~дитину або\~діти проживають\~із батьком.\~У такому\~випадку відбувається\~припинення стягнення\~аліментів на\~ім`я\~одержувача аліментів\~-\~матері дитини.\~При цьому\~обов`язок\~батька -\~платника аліментів\~утримувати дитину\~не припиняється. В постанові ВС від 4 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18), зазначено, що аліменти - це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Невирішений спір між батьками дитини щодо визначення її місця проживання також не може бути підставою для відмови в стягненні аліментів на користь того з батьків, із ким фактично проживає дитина на момент пред`явлення позову про стягнення аліментів. Це [PERSON] проілюструвала на прикладі\~постанови ВС від 3 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 (провадження № 61-1347св20). У\~постанові ВС від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22)\~звернено увагу на\~застосування принципу найкращих інтересів дитини у справах щодо припинення стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати», - акцентувала [PERSON] . Окрім цього, суддя КЦС ВС вказала, що\~припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова ВС від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21 (провадження № 61-6611св22)). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За умовами ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. За правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала. Походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Норми цивільного права поділяються на норми матеріального та норми процесуального права. За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо). При цьому норми матеріального права можуть міститься у законодавчому акті, який за загальним своїм змістом є процесуальним законом і навпаки, норми процесуального права можуть міститься у законодавчому акті, який за своєю суттю є матеріальним законодавчим актом. Судом встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] припинила проживати з матір`ю 01 лютого 2020 року і почала проживати з батьком та перебуває на його утриманні, що є встановленим фактом. У зв`язку з чим припинення стягнення аліментів на користь відповідача буде сприяти забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається з Рішення Саксаганськогого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2023, яке набрало законної сили 15.01.2024, внесено зміни до актового запису №329 про народження [PERSON] , [INFO] , а саме відомості про батька [PERSON] , [INFO] , виключено , тобто позивач не є батьком [PERSON] , [INFO] , що є доведеним фактом та не потребує доказуванню. Вирішуючи вимогу позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, суд виходить з положень ч.2 ст. 197 СК України, згідно з якими за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дітей. Суд погоджується з доводами позивача про те, що проживання дитини [PERSON] разом з ним та виключення з актового запису про народження в дитини [PERSON] його як батька є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання дітей Оскільки дочка сторін [PERSON] з 01.02.2020 проживає з батьком, а рішення суду відомості про нього, як батька [PERSON] виключено з актового запису про народження дитини відтак позивача необхідно звільнити від заборгованості по аліментах на утримання\~ [PERSON] з 01.02.2020., та від заборгованості по аліментах на утримання [PERSON] з квітня 2019 року, які стягуються на підставі Судового наказу, виданого 09.08.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в загальному розмірі181309 грн 43 коп. . Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , суд зазначає таке. Відповідно до частин 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно доч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки малолітня [PERSON] на даний час проживає разом із батьком [PERSON] та перебуває на його утриманні, жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні дитини відповідачем [PERSON] не надано, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене вище, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує вік та стан здоров`я дитини, потреби на її утримання та розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, а також те, що обов`язок брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття покладено на кожного з батьків, та приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки на утримання малолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, та не менше 50 % прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 16.12.22 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Інші доводи сторін вказаних висновків суду не спростовують та їх не змінюють. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої позивачем квитанції №50 від 15.12.2022 (а.с.8), остання за подання даного позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 1984 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору про стягнення аліментів, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги, з відповідача мають бути стягнуті 1211 грн 20 коп. судового збору на користь держави. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. На підставі викладеного та

Outcome: approved