Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померТремба [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 14.12.1998 року. Іншими власниками квартири є [PERSON] та [PERSON] . За життя, а саме 25.11.2013 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого належну йому частку квартири заповів [PERSON] . Зазначила, що у встановлений строк звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , однак отримала відмову. Тому звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.03.2024 року позов задоволено; визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] . За життя, а саме 25.11.2013 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належну їй частку квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Спадкоємець за заповітом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] не зверталася. Вказала, що її мати [PERSON] за життя мала проблеми зі здоров`ям, які пов`язані з опорно-руховим апаратом та пересувалася на інвалідному візку. Повсякденну сторонню допомогу матері надавав її чоловік [PERSON] та позивачка, яка часто відвідувала матір за її місцем проживання. В подальшому батькові [PERSON] було діагностовано онкологічне захворювання, та в грудні 2021 року вона переїхала жити до батьків за адресою: [ADDRESS] , оскільки стан здоров`я батька значно погіршився, він не підіймався з ліжка та потребував стороннього догляду. Після смерті батька позивачка залишилася проживати з матір`ю, оскільки вона потребувала стороннього догляду. Тобто, на день смерті матері, позивачка фактично проживала разом з нею, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті матері. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка не зверталася, оскільки вважала, що спадкове майно набуте на підставі фактичного прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 05.02.2024 року позивач звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на спадкове майно, а саме 1/3 частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , однак отримала відмову. Тому змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , у період з грудня 2021 року і до дня смерті [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.04.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] скерувала клопотання про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити з викладених у ній підстав. Відповідач [PERSON] скерувала у підготовче судове засідання заяву, у якій позовні вимоги визнала та підтвердила факт постійного проживання [PERSON] на момент смерті матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Просила розгляд справи проводити без її участі. Представник Черкаської міської ради Кирман В.О. скерував клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, щодо позовних вимог покладався на розсуд суду. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 1 п. 6, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі коли є спір про право, він розглядається в порядку позовного провадження. Судом встановлено наступне: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 28.12.2021, актовий запис № 4387. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 14.12.1998 року. Іншими власниками квартири є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Заповіту від 25.11.2013 року, посвідченому державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Степаненко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3594, [PERSON] належну йому частину квартири [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.03.2024 року визнано за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] померла [PERSON] ,що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 07.02.2022, актовий запис № 448. Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому 14.12.1998 року. Відповідно до Заповіту від 25.11.2013 року, посвідченому державним нотаріусом Третьої черкаської державної нотаріальної контори Степаненко А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3593, [PERSON] належну їй частину квартири [ADDRESS] заповіла [PERSON] , [INFO] . Як зазначила позивач, Спадкоємець за заповітом на спадкове майно померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] не зверталася. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала з матір`юв [ADDRESS] , оскільки [PERSON] мала проблеми зі здоров`ям та потребувала стороннього догляду. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.02.1982 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . В подальшому [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». (копія Свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 12.10.2002 року) Згідно відповіді Управління з питань державної реєстрації, станом на 24.12.2021 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Так, відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 05 лютого 2024 року [PERSON] звернулася до Третьої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Третьої черкаської державної нотаріальної контори Ворона І.В. від 05.02.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . У відповідності до абз. 3 п. 3 роз`яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.\~29, ч. 2 ст.\~1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1\~статті 1296 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до акту опитування сусідів від 21.03.2024 року № 653, [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті [INFO] . Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо. Пунктом 23 цієї\~постанови\~роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення даного факту необхідно позивачу для оформлення спадкових прав після смерті матері, іншого порядку встановлення даного факту законом не визначено, встановлення даного факту не порушує прав інших осіб, а тому, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню як законні, обґрунтовані та доведені позивачем.

Outcome: approved