Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі ухвали Криворізького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2024 року надійшла цивільна справа 177/9/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, для розгляду за підсудністю. Представник ТОВ «Еліт Фінанс» в особі представника звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 57171,11 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.09.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту № 491034041, за яким остання отримала кредит у розмірі 37815,25 грн строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою 39,90 % річних. Договір укладено в електронній формі відповідно до\~ЗУ «Про електронну комерцію"»\~та підписано сторонами. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20.12.2021 становить 57171,11 грн, що складається з тіла кредиту в розмірі 37815,25 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 19355,86 грн. Невиконання позичальником умов кредитного договору дають право позивачу стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у судовому порядку. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 491034041 від 07.09.2020. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.12.2021 обліковується заборгованість в розмірі 57171,11 грн. Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. В ухвалі про відкриття провадження від 15 лютого 2024 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України\~передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 07.09.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено угоду про надання кредиту № 491034041, за яким остання отримала кредит у розмірі 37815,25 грн строк кредиту 60 місяців на споживчі потреби з відсотковою 39,90 % річних. Отримавши кредит, [PERSON] належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20.12.2021 року становить 57171,11 грн та складається з тіла кредиту в розмірі 37815,25 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 19355,86 грн. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК "Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № 491034041 від 07.09.2020. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до\~ст. 530 ЦК України\~воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 20.12.2021 року заборгованість позичальника становить 57171,11 грн та складається з тіла кредиту в розмірі 37815,25 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 19355,86 грн. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Окрім того, суд зауважує, що видача кредитних коштів відповідачу підтверджується випискою по особовим рахункам, яка є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта, так як він є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність, а тому може бути належним та допустимим доказом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором №491034041 від 07.09.2020 за тілом кредиту у розмірі 37815,25 грн, оскільки умовами договору підтверджено надання відповідачу кредиту, та стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 19355,86 грн згідно умов договору. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Згідно із\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~ст. 137 ЦПК України\~встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із частиною третьою вказаної статті\~ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4,\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною третьою\~ст. 141 ЦПК України\~встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання юридичних послуг від 02.10.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб», копію додаткового договору № 1 до договору №02-10/23, який укладений 02.10.2023, за змістом якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі за позовом до [PERSON] становить 6500,00 грн, копію акт №1 приймання-передачі виконаних робіт від 04.12.2023 щодо передачі-прийняття юридичних послуг на суму 6500,00 грн, а також копія платіжної інструкції від 05.12.2023 про перерахування ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ТОВ «Перший інвестиційний клуб» 6500,00 грн, як оплату по договору про надання юридичних послуг. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує обсяг матеріалів справи, складність, обсяг та характер наданої допомоги, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 6500,00 грн.

Outcome: approved