Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць. Спадщина \~відкрилась після смерті її тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що [INFO] померла\~її тітка [PERSON] .\~Після смерті\~ [PERSON] \~залишилось спадкове\~майно,\~а саме:\~35/200\~частин житлового будинку по [ADDRESS] . 17 травня 2018 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно онуці [PERSON] . В цей же день, 17.05.2018 [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно доньці [PERSON] . Єдина донька [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Як зазначалось у [PERSON] є донька [PERSON] , яка є онукою [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52643138 від 17.07.2018. Після цього [PERSON] переїхала проживати в російську федерацію. [PERSON] є громадянкою російської федерації і проживає в м.Москва м. Троїцк. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] є спадкоємцем після [PERSON] за правом представлення та за заповітом. Після смерті своєї бабусі [PERSON] , [PERSON] склала заяву у нотаріуса в м.Москва (російська федерація) про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь позивачки. Причиною пропуску шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує розв`язання військової агресії росії проти України, після чого був втрачений поштовий зв`язок та необхідно було докладати додаткових зусиль для передачі позивачу вказаної заяви. Оскільки позивачка чекала від [PERSON] вищезазначену заяву, вона не зверталась до нотаріуса, так як таке право у неї виникало тільки після її відмови. Згодом, після отримання заяви, вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини впорядку ч.2 ст.1270 ЦК України. У прийнятті такої заяви було відмовлено. Просила позов задовольнити. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана справа 05.02.2024 року надійшла в провадження судді Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А. Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.04.2024 [PERSON] звільнено з посади судді, у зв`язку з відставкою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Троян Т.Є. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є. від 22.04.2024 року справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Позивачка скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позов з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання скерувала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні докази прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , правомочність довідки (заяви) із російської федерації про відмову від спадщини на користь позивачки перевірити неможливо, позивачем не надано відмови у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, в позовній заяві не зазначені які об`єктивні, непереборні, істотні труднощі \~виникли у спадкоємця, що перешкодили своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2024 року закрите підготовче засідання та призначений судовий розгляд по справі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 липня 2018. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи,\~або день, з якого вона оголошується померлою. Отже,\~ [INFO] внаслідок\~смерті [PERSON] відкрилася спадщина\~у вигляді\~частини житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 17 травня 2018 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно онуці [PERSON] . В цей же день, 17.05.2018 [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла все своє майно доньці [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи \~ [PERSON] донька [PERSON] , яка є онукою [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52643138 від 17.07.2018. Крім того, з довідки Департаменту «ЦНАП» № 4510/9544-01-21 від 29.04.2024 вбачається, що на момент смерті [PERSON] з нею була зареєстрована по [ADDRESS] її мати \~- [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2023. [PERSON] є тіткою [PERSON] відповідно до наявних у матеріалах справи свідоцтв про народження, по батькові. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до заяви [PERSON] від 27.10.2023 року, посвідченої нотаріусом м.Москви, російська федерація, за №77/857-н/77-2023-21-983, [PERSON] відмовилась від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . Згідно листа Третої черкаскої державної нотаріальної контори №288/01-16 від 26.04.2024 на запит суду повідомлено, що станом на 26.04.2024 за даними спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Як вказує позивачка, вона не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як таке право у неї виникало тільки після отримання відмови [PERSON] . \~Згодом, після отримання заяви (відмови від спадщини [PERSON] на користь [PERSON] ), вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в порядку ч.2 ст.1270 ЦК України. У прийнятті такої заяви було відмовлено та роз`яснено (без винесення постанови) право звернення до суду. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, який діє на час розгляду справи. З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. 19 червня 2023 року (день ухвалення цього рішення), набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. Причиною пропуску шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує розв`язання військової агресії росії проти України, введення воєнного стану, втрата поштового зв`язку, у зв`язку із чим необхідно було докладати додаткових зусиль для передачі позивачу вказаної заяви (відмови [PERSON] від спадщини на користь [PERSON] ). Крім того, судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити, визначивши [PERSON] додатковий строк, тривалістю один місяць з дня набрання рішення законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Водночас, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Про деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Як вбачається зі змісту заяви за №77/857-н/77-2023-21-983, згідно якої [PERSON] відмовилась від спадщини після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , дата її складання [INFO] . У зв`язку з військовою агресією рф проти України та повномасштабним вторгненням 24 лютого 2022 року російських військ на територію України задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У відповідь на акт збройної агресії рф проти України Президент України Володимир Зеленський підтримав пропозицію Міністерства закордонних справ України про розрив дипломатичних відносин України з рф, про що 24 лютого 2022 року оголошено на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ України. На доручення Глави Української держави Міністерство закордонних справ України розпочало процедуру розриву дипломатичних відносин відповідно до норм міжнародного права. 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-IX). 22 грудня 2022 року Закон № 2783-IX опубліковано у газеті «Голос України» та 23 грудня 2022 року він набрав чинності. Закон № 2783-IX передбачає: зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України\~\~у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР, у відносинах з рф та Республікою Білорусь (стаття 1); вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року\~\~№ 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві\~\~\~\~\~\~\~28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2). Відповідно до статті 72 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, якщо договором не передбачається інше або якщо учасники не погодились про інше, зупинення дії договору відповідно до його положень або відповідно до цієї Конвенції звільняє учасників, у взаємовідносинах яких зупиняється дія договору, від зобов`язання виконувати договір у своїх взаємовідносинах протягом періоду зупинення. Стаття 25 Закону України «Про міжнародні договори України» містить аналогічну норму, відповідно до якої зупинення дії міжнародного договору України за умов, якщо договір не передбачає іншого, чи за відсутності іншої домовленості з іншими його сторонами, звільняє Україну від зобов`язання виконувати його протягом періоду зупинення дії договору з тими його сторонами, з якими зупинено дію договору, і не впливає стосовно іншого на встановлені договором правові відносини України з іншими його сторонами. За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з рф\~\~та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року. З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території рф і Білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовується вимога засвідчення апостилем. Отже, документи, які видані після 24.02.2022\~на території рф\~ та республіки білорусь мають додатково засвідчуватись апостилем. На підставі викладеного,

Outcome: approved