Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яку в подальшому було уточнено до Бахмутської міської ради Донецької області, третя особа Перша Бахмутська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона є рідною донькою [PERSON] , якій, на підставі свідоцтва про право на житло, виданого розрахунковим бюро по приватизації житла при Артемівському виконкомі 28.10.1993 року під №3138 та зареєстрованого у Артемівському БТІ 01 листопада 1993 року під № 19-3481, належала одна кімната, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею - 28,3 м2. Кому, на період отримання матір?ю позивача, зазначеного свідоцтва про право на житло, належала інша кімната, загальною площею - 27,61 м2, у тому числі жилою площею - 18,90 м2 у зазначеній комунальній квартирі, позивачу не відомо. Згідно Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затверджене наказом № 56 Державного комітету України по житлово - комунальному господарству від 15.09.1992 року, яке діяло в період отримання матір?ю позивача - [PERSON] , свідоцтва про право на житло, комунальні квартири не вирізнялися серед інших, а отже, застосовувалося загальне правило: передача займаних квартир здійснювалося у приватну (для одиноких наймачів) або у спільну (сумісну або часткову) власність декількох наймачів. Тобто комунальна квартира мала бути приватизованою у цілому у спільну власність усіх наймачів, але жодним чином не розділена на окремі «недоквартири» з незрозумілим статусом і режимом власності допоміжних приміщень. Чому, в період отримання матір?ю позивача - [PERSON] , свідоцтва про право на житло, не була приватизована інша кімната, загальною площею - 27,61 м2, у тому числі жилою площею - 18,90 м2 у вищезгаданій комунальній квартирі, позивачу теж не відомо. Також, у [PERSON] , є ще одна рідна донька [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою [PERSON] . У її сестри - [PERSON] була донька - [PERSON] , яка померла, [INFO] . [INFO] померла мати [PERSON] і після цього, у відповідності до рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради «Про зміну договорів найму на житлову площу» № 789 від 18.10.2000 року, [PERSON] , було дозволено зміну договору найма на житлову площу на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , в зв?язку із смертю основного квартиронаймача. Ще під час свого життя мати позивача - [PERSON] залишила заповіт у якому зазначила, що 2/3 її квартири, вона заповідає своїй доньці - [PERSON] . По факту це означало, що [PERSON] , за заповітом, після смерті [PERSON] повинно бути належати 2/3 однієї кімнати, загальною площею - 15,14 м2 , у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею - 28,3 м2. Свідоцтво про право на спадщину за зазначеним заповітом, було видано [PERSON] першою Артемівською нотаріальною конторою, 05.12.2000 року, № реєстру 2-4806 і яке було зареєстроване у Артемівському БТІ 08 грудня 2000 року за № 19-3481. У цьому свідоцтві також зазначено, що на 1/3 частини квартири, а по факту на 1/3 однієї кімнати, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею - 28,3 м2, свідоцтво на спадщину ще не видано. 1/3 квартири, яка залишилася після смерті [PERSON] , на підставі свідоцтва на спадщину за законом виданого державним нотаріусом першою Артемівської державної нотаріальної контори Бовою Т.В. від 10 січня 2001 року, № 2-142, перейшла в власність позивача, тобто, їй перейшло право власності 1/3 кімнати, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею - 28,3 м2. Свою частину спадщини (1/3 квартири, а по факту 1/3 однієї кімнати, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2 в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею - 28,3 м2) після смерті [PERSON] оформляла у нотаріуса позивач одноособово. Після отримання свідоцтва на спадщину за законом виданого державним нотаріусом першою Артемівської державної нотаріальної контори Бовою Т.В. від 10 січня: 2001 року, № 2-142, позивач вважала, що успадкувала, свою частину квартири [ADDRESS] , яка належала матері позивача - [PERSON] та повністю оформила на себе усі необхідні, для прийняття спадщини, документи і належним чином володіє усім спадковим майном. Про необхідність державній реєстрації свого права власності на належну частину квартири, позивач не знала і про це її ніхто не попереджав. 05 квітня 2001 року, сестра позивача - [PERSON] , згідно договору дарування подарувала [PERSON] , належну їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим першою Артемівською нотаріальною конторою, 05.12.2000 року, № реєстру 2-4806 і яке було зареєстроване у Артемівському БТІ 08 грудня 2000 року за № 19-3481, 2/3 частини квартири [ADDRESS] , а по факту [PERSON] , подарувала [PERSON] 2/3 однієї кімнати, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2 , в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею 28,3 м2. В належній позивачу 1/3 частині, квартири [ADDRESS] , а по факту в 1/3 однієї кімнати, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею - 28,3 м2, позивач ніколи не проживала і не реєструвала там місця свого проживання. Весь цей час там проживала (до своєї смерті) донька сестри позивача - її племінниця, [PERSON] разом із своїм сином - [PERSON] , опікуном якого, після смерті [PERSON] стала сестра позивача - [PERSON] . 11 липня 2014 року, на другу кімнату загальною площею: - 27,61 м2, у тому числі жилою площею - 18,90 м2 у зазначеній комунальній квартирі [ADDRESS] , було видано свідоцтво про право власності на житло, в якому зазначено, що «кімната в комунальній квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належать на праві спільної часткової власності [PERSON] та члену її родини - [PERSON] , розмір долі кожного 1/2. Загальна площа кімнати в комунальній квартирі становить 27,61 м2, доля в загальній площі квартири становить 64,60%. [INFO] [PERSON] померла і її син - [PERSON] , звернувся до Першої Бахмутської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і нотаріусу усі необхідні, для вчинення нотаріальної дії (видача свідоцтва про право на спадщину за законом, документи. Для того, щоб у власності племінника позивача була вся квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач вирішила подарувати йому належну їй 1/3 частину, квартири [ADDRESS] , а по факту 1/3 однієї кімнати, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі за цією адресою. З цією метою позивач звернулася до нотаріуса Першої Бахмутської Державної нотаріальної контори, який відмовився посвідчувати договір дарування, з підстав того, що належна мені 1/3 частина, квартири [ADDRESS] , а по факту 1/3 однієї кімнати, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі не зареєстрована у визначеному законом порядку. З метою державної реєстрації свого права власності на житло 19 квітня 2021 року, позивач звернулася до державного реєстратора із заявою на проведення реєстрації зазначеної вище житла. Однак, 23 квітня 2021 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно, [PERSON] , була винесена постанова про відмову в реєстрації прав та їх обтяжень. В постанові зазначено: що «розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 19.04.2021 14:32:57 за реєстраційним номером 45179465, яку подала [PERSON] , податковий номер/серія, номер паспорта/ [NUMBER] / [NUMBER] для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова, розмір частки 1/3 на квартиру, що розташована [ADDRESS] , та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, встановив подані суперечності документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та наявні нерухоме майно та їх обтяженнями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Також, державним реєстратором прав на нерухоме майно, [PERSON] , позивачу було роз?яснено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженім об?єктів нерухомого майна, визначена доля другої кімнати, загальною площею - 27,61 м2 у тому числі жилою площею - 18,90 м2 в загальній площі зазначеної комунальної квартирі [ADDRESS] , яка належать на праві спільної часткової власності [PERSON] та члену її родини - [PERSON] і становить 64,60%, тому, для належної реєстрації права на нерухоме майно, обов?язково має бути визначена його доля в загальній площі квартири, а тому, якщо доля [PERSON] та [PERSON] в загальній площі квартири, становить 64,60%, то спільна доля позивача та доля [PERSON] , права на яку перейшли до останньої 05 квітня 2001 року, згідно договору дарування, становить 35,40%, тобто доля позивача становить відповідно - 11,80%, а доля, яка перейшла до [PERSON] , згідно договору дарування від 05 квітня 2001 року, становить відповідно - 23,60%. У зв`язку з цим, просить суд визнати за - [PERSON] , [INFO] , право власності на одну третю частини квартири [ADDRESS] , загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2 та яка складається з однієї жилої кімнати, в двокімнатній комунальній квартирі, яка належала [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на житло, виданого розрахунковим бюро по приватизації житла при [PERSON] виконкомі 28.10.1993 року під № 3138 та зареєстрованого у [PERSON] 01 листопада 1993 року під № 19-3481 в порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] та визначити долю в однієї третині частини квартири [ADDRESS] , загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, та яка складається з однієї жилої кімнати, в загальній площі двокімнатної комунальної квартири, в розмірі 11,80%. 14.03.2024 року дана справа після перерозподілу автоматизованою системою документообігу була розподілена в провадження судді Дружківського міського суду Донецької області Худіної О.О. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 березня 2024 року цивільну справу прийнято у провадження судді Худіної О.О., призначено судове засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 30 квітня 2024 року судове засідання було відкладено. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, заяв та клопотань не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача ( [PERSON] ). Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №628.(а.с.12) Відповідно до ч.1 ст.1218, ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про права власності на житло № [NUMBER] від 28.10.1993.(а.с.5) Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2000 року державним нотаріусом першої Артемівської нотаріальної контори Бова Т.В. № реєстру 2-4806 посвідчено, що на підставі заповіту спадкоємцями майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] є дочка [PERSON] 2/3 частини квартири, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] , загальною площею - 42,75 м2, у тому числі жилою площею - 28,3 м2.(а.с.6) Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 січня 2001 року державним нотаріусом першої Артемівської нотаріальної контори Бова Т.В. посвідчено, що на підставі ст.535 ЦК України, спадкоємцями майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] є дочка [PERSON] 1/3 частини квартири, загальною площею - 15,14 м2, у тому числі жилою площею - 9,4 м2, в двокімнатній комунальній квартирі [ADDRESS] .(а.с.7) Відповідно до договору дарування 2/3 частини квартири від 25 квітня 2001 року , зареєстрованого в реєстрі за № 2-2017 [PERSON] подарувала гр. [PERSON] 2/3 частин квартири [ADDRESS] .(а.с.8) Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 липня 2014 р. №26354 видана Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради засвідчено, що кімната у комунальній квартирі, яка знаходить за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] загальною площею 27,61 м2, доля 64,60 % Згідно з свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №364, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] .(а.с.19) 16 серпня 2008 року [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27 жовтня 2009 року, актовий запис №350.(а.с.17) Як вбачається з Свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Бахмут, серія [NUMBER] , актовий запис №326.(а.с.20) 23 квітня 2021 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено [PERSON] у державній реєстрації прав та їх обтяжень 1/3 частки на квартиру, яка знаходить за адресою: [ADDRESS] .(а.с.22) Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно. Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved