Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] опікуном над ним. Заява мотивована тим, що його дід [PERSON] , [INFO] , є інвалідом другої групи, неодноразово проходив обстеження та лікування з діагнозом деменція змішаного генезу з вираженим когнітивним та інтелектуально-мнестичним зниженням, тому за станом психічного здоров`я є повністю залежною від інших осіб, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Через хворобу [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, тому заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатним та в порядку ст. 60 ЦК України призначити його опікуном над дідом. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримав та зазначив, що [PERSON] є інвалідом другої групи, стоїть на обліку в психіатричному закладі, тому просив визнати його недієздатним та призначити його опікуном над дідом. Представник органу опіки та піклування Берегівської міської ради Завадяк В. М. в судовому засіданні проти заяви [PERSON] щодо визнання [PERSON] недієздатним не заперечив та підтримала подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном над [PERSON] .. Адвокат особи, стосовно якого розглядається справа про визнання його недієздатним, за дорученням [PERSON] в судовому засіданні вважав, що дійсно є підстави для задоволення заяви [PERSON] та подання органу опіки та піклування про призначення його опікуном над дідом. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, адвоката особи, стосовно якої розглядається справа та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність - це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Як вбачається з проведеної по справі комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №116, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді вираженої судинної деменції, що позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] страждає психічним розладом, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому наявні всі правові підстави для визнання його недієздатним. При ухваленні рішення про визнання особи недієздатною слід вирішити питання про встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна. Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу ціль - не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Згідно ч. 1 ст.\~41\~ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Виконавчий комітет Берегівської міської ради, як орган опіки та піклування подав в суд подання в якому вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном його діда [PERSON] у випадку визнання останнього недієздатним. Таким чином, на підставі вищенаведеного суд вважає необхідним визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним і призначити їй опікуна [PERSON] , [INFO] , задовольнив подання виконавчого комітету Берегівської міської ради, як органу опіки та піклування. На підставі наведеного та

Outcome: approved