Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

У лютому 2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Інвесттандарт» звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого вказує на те, що 27.09.2007 року між [PERSON] і ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ПАТ «Раййфайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір №014/137407/3182/82, згідно з яким остання отримала у банку кредит в розмірі 212\~736,00 грн строком на 120 місяців з 27.09.2007 року по 27.09.2017 року і прийняла на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,50% річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] між Банком та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір № 014/137407/3182/21 від 27.09.2007 року, згідно із яким власники нерухомого майна передали в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS] , загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м.. Свої зобов`язання ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» виконало повністю та надало [PERSON] кредит, однак остання свої зобов`язання не виконувала, останній платіж було здійснено у січні 2009 році. 26.02.2018 ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний банк» був укладений договір про відступлення права вимоги, згідно із яким ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» відступило свої права вимоги за кредитним договором №014/137407/3182/82, та Іпотечним договором № 014/137407/3182/21 на користь ПАТ «Комерційний індустріальний банк». Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. в реєстрі за № 305. 26.02.2018 ПАТ «Комерційний індустріальний банк» відступило свої права вимоги кредитним договором №014/137407/3182/82, та Іпотечним договором № 014/137407/3182/21 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвестстандарт» на підставі: договору про відступлення права вимоги від 26.02.2018, за яким відступило право вимоги за кредитним договором; договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26.02.2018 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. в реєстрі № 309. 26.02.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Інвестстандарт» відступило свої права вимоги за кредитним та іпотечним договорами на користь фізичної особи [PERSON] на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.02.2018, за яким відступило право вимоги за кредитним договором та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 26.02.2018 року, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Немм О.В. в реєстрі № 313. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була проведена реєстрація зміни особи іпотекодержателя на [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 26.02.2018 борг [PERSON] складав 2 710832,90 грн, з яких: заборгованість за кредитом 210169,19 грн; заборгованість за відсотками 2332,02 грн; прострочена заборгованість за відсотками 278817,39 грн; прорахована пеня 2 221846,32 грн. Після набуття права вимоги за кредитним та іпотечним договором новий кредитор [PERSON] 03.03.2018 направив [PERSON] вимогу про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором та попередив, що в разі її невиконання він має намір звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, шляхом прийняття його у власність в рахунок погашення боргу за кредитним договором на підставі іпотечного застереження. Оскільки вимога не була виконана боржником [PERSON] було звернуто стягнення на предмет іпотеки і 01.06.2018 року приватним нотаріусом ДМНО Ричка Ю.О., на підставі поданих [PERSON] документів, була проведена державна реєстрація за ним права власності на квартиру [ADDRESS] . В подальшому [PERSON] здійснив відчуження вказаної квартири на користь [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, що був укладений між ними 23.10.2018 та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю. в реєстрі за № 1553. Іпотекодавці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестстандарт», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Ю.О., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм О.В., [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за Іпотечним договором укладеним 26.02.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Інвестстандарт», фізичною особою [PERSON] ; про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за Кредитним договором укладеним 26.02.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестстандарт» та фізичною особою [PERSON] ; про визнання незаконним та скасування рішення нотаріуса від 01.06.2018 року щодо реєстрації права власності на Предмет іпотеки за [PERSON] на підставі Договору іпотеки; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 23.10.2018 укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; про витребування у [PERSON] квартири [ADDRESS] у власність позивачів. Дані позовні вимоги розглядались в межах цивільної справи N 206/4841/20, остаточне рішення в якій було прийнято постановою від 08.11.2023 року Великої Палати ВС за результатами розгляду якої ВС виснував, що «фізична особа\~у будь-якому\~статусі не\~наділена правом\~надавати фінансові\~послуги,\~зокрема за\~кредитним договором,\~оскільки такі\~надаються лише\~спеціалізованими установами,\~якими є\~банки,\~або інші\~установи,\~які мають\~право на\~здійснення фінансових\~операцій та\~внесені до\~реєстру фінансових\~установ.\~Відступлення права\~вимоги за\~кредитним договором\~на користь\~фізичної особи\~суперечить положенням\~частини третьої\~статті 512\~та статті\~1054\~Цивільного кодексу\~України,\~оскільки для\~зобов`язань,\~які виникли\~на підставі\~кредитного договору,\~характерним є\~спеціальний суб`єкт,\~а саме\~кредитор \~банк або\~інша фінансова\~установа.»\~По суті\~спору ВС\~вирішив позов\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~задовольнити частково: «Витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В іншій частині рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року змінити в мотивувальній частині, виклавши у редакції цієї постанови.» Т.ч. правовими наслідками зазначеного рішення ВС є повернення сторін у стан, що існував до вчинення незаконних правочинів, сторонами яких вони є, та здійснення неправомірних юридичних дій, які ними вчинені, а тому до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повертається право власності на предмет іпотеки квартиру; у зв`язку з поверненням у власність іпотекодавців предмета іпотеки, зникає юридична підстава для припинення основного зобов`язання за кредитним договором і відповідно за договором забезпечення. Отже юридично поновлюють своє існування зобов`язання за кредитним договором і іпотечним договором; оскільки договори про відступлення прав за кредитним та іпотечним договорами, що були укладені між ТОВ «ФК Інвестстандарт» та [PERSON] є фактично недійсними, то всі права за ними повернулись до ТОВ «ФК «Інвестстандарт», яке таким чином, на поточний момент стало кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за іпотечним договором. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким визнати ТОВ «ФК Інвестстандарт» іпотекодержателем за іпотечним договором № 014/137407/3182/1 від 27.09.2007 року, що був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо предмета іпотеки квартири [ADDRESS] , загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м., в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 014/137407/3182/82 від 27.09.2007 року, що укладений між [PERSON] і ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», стягнути з відповідачів понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від. 12.02.2024 року було задоволено клопотання представника позивача, яке було подано одночасно з позовом, про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, окрім державної реєстрації права власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відносно нерухомого майна квартири [ADDRESS] , загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 41,0 кв.м. (а.с. 71-72). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14.02.2024 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження ( а.с. 75). Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. 01.04.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Виприк С.О., в якому він зазначає, що відповідачі не погоджуються з доводами, викладеними у позовній заяві, та вважають їх безпідставними та необґрунтованими. Відповідачі не порушували умови іпотечного договору, право позивача на іпотеку не оспорюють, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~21.02.2023 року до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] щодо даного спору, в яких він вказує на те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Інвестстандарт» є цілком законними і обгрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23.04.2024 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Інвестстандарт» підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Виприк С.О. проти задоволення позову заперечував. Вважає, що позивач передчасно звернувся із цим позовом до суду, оскільки спочатку він мав звернутися до державного реєстратора із заявою про реєстрацію прав на іпотечне майно. Підставою для відновлення реєстрації прав на іпотечне майно є постанова ВП ВС у цивільній справі № 206/4841/20. Крім того, позивач не зазначив у позові, яким чином відповідачі порушили його права чи інтереси. Представник також заявив усну заяву про застосування позовної давності до вимог позивача, вказуючи на те, що перебіг позовної давності почався ще у 2018 року, коли відповідачі звернулися до суду із позовом про визнання недійсним договорів відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними між ТОВ «Фінансова компанія Інвестстандарт» та [PERSON] ; про визнання незаконним та скасування рішення нотаріуса про реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за [PERSON] на підставі Договору іпотеки. Однак позивач звернувся із цим позовом тільки 09.02.2014 року. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилися, Причини неявки не повідомили. Про розгляд справи повідомлялися належним чином. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представників позивача і відповідачів, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Статтею 80ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~В судовому\~засіданні встановлено,\~що \~27\~вересня 2007\~року між\~ [PERSON] \~та АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» було\~укладено кредитний\~договір,\~відповідно до\~умов якого\~вона отримала\~кредит в сумі 212 736,30 грн із процентною ставкою 13,5% річних строком до 27 вересня 2017 року (а.с. 6-8) \~ \~ \~ \~Того ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за цим договором між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з одного боку, та АТ «Райффайзен Банк Аваль», з іншого боку, укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира [ADDRESS] ( а.с. 9-11) \~ \~ \~ \~26 лютого 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відчужило право вимоги за кредитним договором та за договором іпотеки від 27 вересня 2007 року на користь ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», яке того ж дня переуступило ці права ТОВ «ФК «Інвестстандарт». Останнє, в свою чергу, того ж дня, відчужило ці права [PERSON] (а.с. 12-29) \~ \~ \~ \~01 червня 2018 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю. О. прийняв рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та зареєстровав право власності на предмет іпотеки- квартиру [ADDRESS] за [PERSON] ( а.с.32) \~ \~ \~ \~23 жовтня 2018 року між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір купівлі-продажу спірної квартири. У 2018 році відповідачі звернулись до суду із позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестстандарт», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гугель С.Ю., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у якому просили суд: - визнати недійсним договір відступлення прав вимоги за Іпотечним договором укладений 26.02.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія Інвестстандарт», фізичною особою [PERSON] ; - визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги за Кредитним договором укладеним 26.02.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестстандарт» та фізичною особою [PERSON] ; - визнати незаконним та скасувати рішення нотаріуса від 01.06.2018 року щодо реєстрації права власності на Предмет іпотеки за [PERSON] на підставі Договору іпотеки; - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 23.10.2018 укладений між [PERSON] та [PERSON] ; - витребувати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дані позовні вимоги розглядались в межах цивільної справи №206/4841/20. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2022 року, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року, у задоволенні позовних вимог було відмовлено. 08.11.2023 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у цій справі, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задовольнила частково; витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартиру [ADDRESS] . В іншій частині рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року змінено в мотивувальній частині, виклавши у редакції цієї постанови. Так, Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступлення від висновку, викладеного у постанові Велика Палата Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №465/646/11 про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа (див. пункти 8.4,8.8). Оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, то ТОВ «ФК «Інвестстандарт» не могло відступити права вимоги на користь [PERSON] (див. пункт 9.5). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №364930002 від 07.02.2024 (а.с.55-56) право власності на спірну квартиру зареєстровано за [PERSON] . Відомості з Державного реєстру Іпотек відсутні. Тобто іпотека була припинена у зв`язку із реалізацією предмета іпотеки [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2018. Позивач просить суд визнати його іпотекодержателем квартиру [ADDRESS] , оскільки саме на підставі такого рішення суду він зможе зареєструвати іпотеку в Державному реєстрі Іпотек. Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом. Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, зокрема, іпотека. \~ \~ \~ \~Велика Палата ВС у п.9.8. постанови від 15.06.2021 року у справі № 922/2146/17 зазначила, що\~\~\~у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя; запис про іпотеку не може бути відновлений із моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотеко держателя; \~ \~ \~ \~У справі № 344/984/15-ц ( постанова ВС від 05.04.2023 року) колегія суддів вказала, що у випадку, якщо позивач вважає себе іпотеко держателем та виходить з того, що його право іпотеко держателя порушене, то належним способом захисту є звернення до суду із позовом про визнання права іпотекодержателя. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «Інвестстандарт» звертаючись до суду із позовом про визнання прав іпотекодержателя щодо іпотечного майна, обрав правомірний та ефективний спосіб захисту своїх порушених прав, а тому його позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд приходить до висновку, о вона не підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~За правилами статей 256258 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. \~ \~ \~ \~За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). \~ \~ \~ \~Оскільки повернення іпотечного майна іпотекодавцям відповідачам у справі відбулося на підставі постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2023 року, тому саме із цього часу ( з часу коли позивач дізнався про вказане рішення, має відраховуватися строк позовної давності. Крім того, суд зауважує, що відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (діяв до 01 липня 2023 року). А пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. \~ \~ \~ \~У позовній заяві позивачем зазначено, що ним понесені витрати на оплату судового збору і що він очікує понести судові витрати на отримання правничої допомоги адвокатом в сумі 15000,00 грн., детальний розрахунок яких буде наданий протягом п`яти днів після прийняття судом рішення по справі. \~ \~ \~ \~Позивачем сплачено судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 4555,75 грн. та за подачу заяви про забезпечення позов у розмірі 1541,25 грн. (а.с.57, 63), всього 6097,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~суд стягує з відповідачів \~ \~ \~ \~ [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвестстандарт» судовий збір по 2032,33 грн з кожного. Заходи забезпечення позову, застосовані у цій справі за ухвалою суду від 12 лютого 2024 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved