Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказала, що 18.08.2008 р. між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11300579001 згідно з яким банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 65000,00 доларів США з розрахунку 13,40% річних з кінцевим терміном повернення 16.02.2018 р. В забезпечення грошового зобов`язання за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 18.02.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В, за реєстровим №755, предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] . 12.12.2011 р. між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-колект» були укладені Договір факторингу №1 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений Саєнко Е.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, 12.12.2011 р. за реєстровим №5207-5208, згідно яких право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-колект». Встановлені кредитним договором термін повернення кредитних коштів [PERSON] не дотримується, що є порушенням умов договорів, через що утворилася заборгованість. ТОВ «Кей-колект», як іпотекодержатель має намір задовольнити свої вимоги іпотечним майном та звернути на нього стягнення. Однак реалізувати заставне майно не можливо, оскільки на вказане майно накладено арешт: реєстраційний номер обтяження 31229776, зареєстровано: 17.04.2019 р., підстав обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер 56999360, виданий 08.04.2019 р., видавник: Обухівський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Обухівський МРВДВС ГТУЮ у Київській області. Особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , об`єкт обтяження: [ADDRESS] . Стягувач: МТСБУ. В зв`язку з цим позивач просить суд зняти арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , накладеного постановою про арешт майна боржника ВП 56999360, виданий 08.04.2019, видавник: Обухівський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області. Реєстраційний номер обтяження: 31229776, зареєстровано: 17.04.2019 р. 04.10.2023 р. ухвалою судді було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загальними позовного провадження на 31.10.2023 р. о 09.00 год. 16.11.2023 р. до суду від представника відповідача МТСБУ надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з метою реального виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 23.05.2018 р. по справі №372/569/18 Обухівським ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) було накладено арешт на все належне майно [PERSON] . МТСБУ не порушувало права позивача на володіння майном за яким позивачу належить переважне право отримання коштів при реалізації майна. МТСБУ не може бути належним відповідачем у справі. В зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі до МТСБУ. (а.с.41-44) 06.03.2024 р. ухвалою Обухівського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , представник відповідача МТСБУ та представник третьої особи Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання повідомлялися належним чином, заяв та клопотань про відкладення справи до суду не направили, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору про надання споживчого кредиту №11300579001 від 18.02.2008 р. АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит в сумі 65000,00 доларів США, терміном до 18.02.2008 р., а позичальник зобов`язався повернути банку кредит в повному обсязі в термін не пізніше 16.02.2018 р. (а.с.8-11) 18.02.2008 р. АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] для забезпечення виконання грошових зобов`язань по договору про надання споживчого кредиту №11300579001 від 18.02.2008 р. уклали договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12-13) 12.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-колект» уклали договір факторингу №1, згідно якого клієнт зобов`язався передати у власність фактору, а той прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. (а.с.14-18) Також 12.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-колект» уклали договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, згідно якого у зв`язку з укладенням договору факторингу №1 від 12.12.2011 р., ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ТОВ «Кей-колект» прийняло права вимоги за договорами іпотеки зазначеними у додатку 1 до цього договору. (а.с.21-23) В додатку №1 вказано договір іпотеки №11300579001 від 18.02.2008 р., боржник [PERSON] (а.с.24) З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №341161186 від 01.08.2023 р. вбачається, що на нерухоме майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] накладено арешт: реєстраційний номер обтяження 31229776, зареєстровано: 17.04.2019 р., підстав обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер 56999360, виданий 08.04.2019 р., видавник: Обухівський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Київській області. Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Обтяжувач: Обухівський МРВДВС ГТУЮ у Київській області. Особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , об`єкт обтяження: [ADDRESS] . Стягувач: МТСБУ. (а.с.6-7) Іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про скасування заборони на нерухоме майно, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі №338/1118/16-ц. В п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Так, особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 26.11.2019 р. у справі №905/386/18. Статтями 546 та 575 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Окремим видом застави є іпотека. Відповідно до ч.6, 7 ст.3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта державна реєстрація договору іпотеки була здійснена 12.12.2012 р., тоді як 17.04.2019 р. зареєстровано обтяження, арешт нерухомого майна, на підставі постанови виданої Обухівським МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2019 р. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.37 ЗУ «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, накладений арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , порушує зареєстровані права та інтереси іпотекодержателя ТОВ «Кей-колект» на вказане майно, які можуть бути задоволені згідно з їх першочерговим пріоритетом шляхом звернення стягнення в позасудовому порядку, у відповідності до ст.ст.36, 37, 38 ЗУ «Про іпотеку». Згідно ч.1 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1. право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2. вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3. наявна письмова згода заставодержателя. Ч.7 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень ЗУ «Про іпотеку». Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом (ч.6 с.51 Закону). Згідно із\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що представником позивача доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved