Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

До суду звернувся представник ТОВ «Бізнес Позика» Цюпа О.В. з позовною заявою у якій просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором № 439967-КС-002 про надання кредиту від 05.01.2022 року, що становить 102 936,76 гривень, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 49 204,06 гривень; суми прострочених платежів по процентах - 53 732,70 гривень; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 гривень. Стягнути з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений судовий збір в розмірі 2 147,20 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.01.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачкою [PERSON] укладено договір № 439967-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» 05.01.2022 року направлено відповідачці [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти договір № 439967-КС-002 про надання кредиту.05.01.2022 року відповідачка [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 439967-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направило відповідачці [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-0915 , на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений відповідачкою [PERSON] у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий нею було введено/відправлено. Отже 05.01.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір № 439967-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 35 000,00 гривень, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86670555 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2. кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3. кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінет, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 20.01.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачкою [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 439967-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 гривень. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 гривень. До теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором № 439967-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 439967-КС-002 відповідачка [PERSON] , на виконання умов договору здійснила часткову оплату за договором № 439967-КС-002 на загальну суму 24 980,00 гривень. Отже, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Відповідно до п.5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Отже проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Зважаючи на ті обставини, що відповідачка [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у відповідачки станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за договором № 439967-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 102 936,76 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 49 204,06 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 53 732,70 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 гривень. Представник позивача від ТОВ «Бізнес позика» до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, не заперечує у випадку неявки до судового засідання відповідачки розглянути справи за її відсутністю заочно. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась була належно повідомлена про час, місце розгляду справи на 25 січня 2024 року о 13 години, однак з повернутого до суду поштового конверту з довідкою про причину повернення слід, що адресат відсутній за вказаною адресою у зв`язку з чим була повідомлена про розгляд справи через сайт Судової влади України 13 березня 2024 року о 10 годині 30 хвилин, на 02 квітня 2024 року о 09 годин 30 хвилин, на 14 травня 2024 року о 11 годині причину неявки до суду не повідомила, яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було. Суд прийшов до такого висновку відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України слід, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме: Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З копії паспорту відповідачки [PERSON] слід, що вона є громадянкою України.(а.с.16-20) З копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Бізнес Позика» має реєстрацію як фінансова установа відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.(а.с.87) Згідно розпорядження №1593 від 11 травня 2017 року, яке підписане головою комісії [PERSON] про видачу ТОВ «Бізнес Позика» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів).(а.с.90-91) З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слід, що ТОВ «Бізнес Позика» має реєстрацію, займається кредитуванням.(а.с.88-89) З копії пропозиції укласти Договір (оферта) №439967-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 05 січня 2022 слід, що ТОВ «Бізнес Позика» пропонував відповідачці [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електрону комерцію».(а.с.39-41) З копії прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №439967-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 05 січня 2022 року слід, що відповідачка [PERSON] з умовами ТОВ «Бізнес Позика» погодилася та прийняла їх.(а.с.42-44) Згідно копії договору № 439967-КС-002 від 05 січня 2022 року про надання кредиту (Споживчий кредит Електронна форма) слід, що між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електрону комерцію». З якого вбачається що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000, 00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за використання кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правила надання споживчих кредитів. Строк повернення кредиту 24 тижнів, процентна ставка 3609,37, фіксована процентна ставка на день 0,86670555, комісія 5250 гривень, загальній розмір наданого кредиту 57 000 гривень. Договір підписаний позичальником електронним підписом (а.с.36-38) З паспорта споживчого кредиту слід, що відповідачки [PERSON] було відомо про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація а також важливі правові аспекти.(а.с.32-35) З копії пропозиції від 20 січня 2022 року укласти додаткову угоду (оферта) до Договору №439967-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 05 січня 2022 слід, що ТОВ «Бізнес Позика» пропонував відповідачці [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використання інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі в порядку передбаченому Законом України "Про електрону комерцію» на суму 15000,00 гривень.(а.с.52-54) З копії прийняття (акцент) пропозиції (оферти) щодо укладення додаткової угоди до договору №439967-КС-002 про надання кредиту від 05 січня 2022 року (Споживчий кредит, Електронна форма) слід, що відповідачка [PERSON] з умовами ТОВ «Бізнес Позика» про надання додаткового кредиту погодилася та прийняла їх.(а.с.55-57) З паспорта споживчого кредиту про додаткову угоду до договору про надання кредиту від 05 січня 2022 року слід, що відповідачки [PERSON] було відомо про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація а також важливі правові аспекти.(а.с.45-48) З платіжного доручення №33310 від 05 січня 2022 року ТОВ «Бізнес Позика» через АТ КБ «Приватбанк» перерахувало кредитні кошти відповідачці [PERSON] стосовно кредитного договору №439967-КС-002 від 05.01.2022 року у сумі 35000,00 гривень.(а.с.65) З копії платіжного повідомлення про перерахування грошових коштів слід, що ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало 15000,00 гривень відповідачці [PERSON] стосовно до додаткової угоди від 20 січня 2022 року до кредитного договору №439967-КС-002 від 05.01.2022 року.(а.с.66) Як слід з розрахунку заборгованості за кредитним договором, борг відповідачки [PERSON] становить 102 936,76 гривень.(а.с.22-31) Згідно виписки за договором №б/н за період 05.01.2022-02.11.2023 за карткою [NUMBER] на ім`я [PERSON] слід, що відповідачка отримала переказ грошових коштів у сумі 35000 гривень 05 січня 2022 року та 20 січня 2022 року у сумі 15000,00 гривень. (а.с.133-135) Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За ч.1 ст. 526 ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За ст.625 ЦК України слід, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1048 ЦК України слід, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Отже як було встановлено судом, сторона позивача уклавши з відповідачкою [PERSON] кредитний договір в якості підпису був використаний електронний з погодженням сторін. Сторона позивача виконуючи свої обов`язки надала відповідачці [PERSON] строкові кредитні кошти шляхом перерахування коштів на картку відповідачки. В свою чергу відповідачка [PERSON] згідно кредитного договору зобов`язана була повернути кредит, однак порушаючи укладений договір не повертає стороні позивача грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушила умови кредитного договору. Надані докази стороною позивача суд вважає належними та допустимими які знайшли своє підтвердження під час їх дослідження. Вимоги сторони позивача є законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved