Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом за до Гадяцької міської ради, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Тетяна Василівна про визнання в порядку спадкування право забудовника щодо об`єкту незавершенного будівництвом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнати за його померлим батьком [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 0,30 га, виділену для забудови на підставі рішення №42 Біленченківської сільської ради від 18.08.1997 «Про надання дозволу на будівництво жилого будинку і господарських приміщень гр. [PERSON] » та визнати за ним право спадщини на земельну ділянку розміром 0,30 га, яка знаходиться за адресою об`єкту незавершеного будівництвом: [ADDRESS] . 18 серпня 2022 року ухвалою Гадяцького районного суду провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. 17 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що після смерті залишилось недобудоване домоволодіння, де він на даний час господарює і має намір довести будівництво до кінця, але іншим способом, ніж судовий не може визнати права на це будівництво та земельну ділянку, на якій воно ведеться. Представник відповідача Гадяцької міської ради направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду . Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В. у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним. Суд, з`ясувавши позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] були [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Біленченківської сільської ради № 42 від 18.08.1997 [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на виділеній земельній ділянці 0,30 га в [ADDRESS] . Рішенням Біленченківської сільської ради № 47 від 18.08.1997 [PERSON] було виділено земельну ділянку 0,30 га під забудову. Відповідно до дозволу на виконання робіт, відділ архітектури виконкому Гадяцької районної ради народних депутатів дозволив [PERSON] на земельній ділянці по [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Біленченківської сільської ради №42 від 18.08.1997, будівництво позначених на генеральному плані та погодженому з відділом архітектури жилого будинку, господарських споруд, туалету згідно генерального плану земельної ділянки та пояснюючої записки. 18 серпня 1995 року винесено в натурі межі земельної ділянки площею 0,30 га в [ADDRESS] . 24 квітня 2012 року за рішенням виконавчого комітету Біленченківської сільської ради №43 [PERSON] продовжено дію рішення Біленченківської сільської ради №42 від 18.08.1997 про надання дозволу на будівництво житлового будинку і господарських приміщень в [ADDRESS] . [PERSON] за вказаною адресою розпочав будівництво житлового будинку та господарських споруд, але не закінчив його, оскільки помер. [INFO] у м. Гадяч [PERSON] помер, про що складено актовий запис №19 від 25.01.2016. Дружина померлого [PERSON] - [PERSON] у встановлений законом строк відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка на користь сина [PERSON] , що підтверджується її заявою до приватного нотаріуса Антонової Т. В. Позивач [PERSON] після смерті батька [PERSON] 30.01.2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Антоновою Т. В., на 1\\2 частину земельної ділянки площею 0, 0517 га призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа № 48/2016, зареєстроване в реєстрі за №42. Також, [PERSON] після смерті батька [PERSON] 07.11.2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Антоновою Т. В. на 1\\2 частину земельної ділянки площею 1,6317 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Спадкова справа № 48/2016, зареєстроване в реєстрі за №800. З постанови приватного нотаріуса Антонової Т. В. вбачається, що 09 серпня 2022 року до неї звернувся [PERSON] з питанням оформлення спадкових прав на майно померлого [INFO] [PERSON] , а саме на житловий будинок по [ADDRESS] , однак позивачу відмовлено в оформленні спадщини на вказане майно в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на домоволодіння. На день смерті [PERSON] разом з ним у буд. [ADDRESS] був зареєстрований його син [PERSON] , що підтверджується записом у домовій книзі для реєстрації громадян. Таким чином встановлено, що позивач на час смерті батька спадкодавця - проживав разом з ним, тому вважається таким, що прийняв спадщину спадкоємцем. Судом також встановлено, що земельна ділянка по [ADDRESS] відноситься до земель комунальної власності Гадяцької міської територіальної громади. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку спадщину після смерті батька [PERSON] , що підтверджується отриманими свідоцтвами про право на спадщину на його ім`я. Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є\~\~право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на ново строєне нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна). Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше1 січня 2004 року. Судом встановлено, що\~\~позивач прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з пунктом 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17), на який позивач покликається у касаційній скарзі. Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18). Під час розгляду справи судом установлено, що спадкодавцю у встановленому законом порядку була виділена земельна ділянка, рішенням виконкому міської ради надано дозвіл на будівництво житлового будинку в [ADDRESS] , на ділянці площею 0,30 га. Спадкодавець отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, йому було виділено земельну ділянку, виготовив генплан забудови земельної ділянки для будівництва одноповерхового житлового будинку з господарськими будівлями. Згідно даних, будинок, що мав бути розташований в [ADDRESS] , є недобудований, на земельній ділянці розміщені лише господарські споруди. Під час розгляду цієї цивільної справи відповідач відзив на позов не подав, заперечень проти позову не має та покладється на розсуд суду. В матеріалах справи відсутні дані про те, що задоволення позову може порушити права та інтереси інших осіб. Таким чином судом встановлено, що спірний незакінчений будівництвом житловий будинок та господарські споруди будувався спадкодавцем на земельній ділянці, відведеній для цієї мети на підставі належних дозвільних документів. Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у\~порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності й зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд України у постанові від 04 травня 2022 року у справі № 372/4235/19\~сформулював правову позицію згідно з якою можна зробити висновок, що позивач має право на спадкування майнових прав спадкодавця, у тому числі прав забудовника, тому\~ суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за ним прав забудовника в порядку спадкування підлягають задоволенню. Розглядаючи позовну вимогу про визнання за померлим батьком право власності на земельну ділянку площею 0,30 га, виділену для забудови, суд приходить до наступних висновків. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи той факт, що [PERSON] , будучи забудовником житлового будинку на виділеній у встановленому законом порядку земельній ділянці, не вжив ніяких заходів щодо набуття у власність даної земельної ділянки, як то: звернення з заявою про приватизацію земельної ділянки, отримання дозволу на збір документів для приватизації земельної ділянки, виготовлення технічної документації, тобто не висловив жодного волевиявлення щодо її приватизації, то відповідно суд не вбачає підстав для визнання за ним права власності на земельну ділянку, виходячи також і з положень закону про припинення прав та обов`язків у зв`язку зі смертю фізичної особи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не базуються на нормах чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до\~положень ст.\~377\~ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Як вбачається з матеріалів справи спадкодавцю [PERSON] була виділена земельна ділянка 0,30 га на якій розміщений об`єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] успадкував права забудовника та відповідно і право користування земельною ділянкою, яке переходить йому як неподільна річ від об`єкту незавершеного будівництва. Таким чином, [PERSON] мав лише право на користування вказаною земельною ділянкою, яка була виділена йому під забудову і яка відноситься до земель комунальної власності Гадяцької міської територіальної громади, тому позивач, як його спадкоємець, в силу ст. 1218 ЦК України успадкував лише право користування земельною ділянкою площею 0,30 га на якій розміщений об`єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] і в зв`язку з цим його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial