Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Маракіна О.Г., звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі 6000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказала, що 27 грудня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] ,\~ [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року розірвано шлюб між нею та відповідачем, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів збільшилися потреби сина. При цьому, відповідач за четвертий квартал 2023 року отримав дохід у сукупному розмірі 67\~042,91 грн. Таким чином, відповідач отримує стабільну грошову винагороду, у зв`язку з чим його майновий стан покращився. Окрім того, у власності відповідача перебуває нерухоме майно, а саме частина трикімнатної квартири, загальною площею 63,2 кв.м. Відтак, враховуючи, що відповідач є фізично здоровим та його майновий стан покращився, останній має змогу сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн щомісячно. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Зазначила, що очікує понести витрати на професійна правову допомогу адвоката у розмірі 6000 грн, які просила стягнути з відповідача. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Присутня в судовому засіданні представник позивача адвокат Маракіна О.Г. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був неодноразово повідомлений, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та розміщення повідомлення на сайті судової влади. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року, з врахуванням ухвали суду Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 червня 2023 року про виправлення описки, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2022 року та до досягнення дитиною повноліття. Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що судом встановлено відсутність в матеріалах справи відомостей на підтвердження розміру доходу відповідача. 22 серпня 2023 року старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Нестор Г.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72584483 з примусового виконання виконавчого листа №60/16558/22, виданого 13 березня 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на сина [PERSON] . Як вбачається з відповіді Державної податкової служби України від 14 березня 2024 року, [PERSON] за 4 квартал 2023 року отримав дохід у загальному розмірі 67\~042,91 грн, загальна сума утриманого податку становить 12\~067,72 грн. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. В силу вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час відповідач сплачує аліменти на сина згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року в розмірі 3500 грн щомісячно. Пред`являючи даний позов, позивач посилається на те, що визначений судом розмір аліментів не є достатнім для утримання сина, який підріс. Окрім того, позивач зазначає про покращення майнового стану відповідача, одержання останнім стабільного доходу та вказані обставини встановлені судом. При цьому, при винесенні судом рішення про стягнення аліментів суд виходив з відсутності відомостей про розмір доходу відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що майновий стан відповідача покращився. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, покращення матеріального становища відповідача, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом збільшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача в користь позивача сина [PERSON] , та визначення їх в розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби сина, для забезпечення його гармонійного розвитку. Судом встановлено, що відповідач є особою молодого віку, обставин незадовільного стану здоров`я судом не встановлено, інших утриманців крім сина не має, відтак, останній зобов`язаний виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини. Таким чином, суд вважає, що визначений розмір аліментів забезпечить потреби та нормальні умови життя сина [PERSON] . В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив будь-яких доказів на спростування доводів позивача та неможливості сплати аліментів у розмірі визначеному судом. Посилання позивача на перебування у власності відповідача нерухомого майна, а саме частки квартири, загальною площею 63,2 кв.м. є безпідставними, оскільки обставини наявності у відповідача вищевказаного нерухомого майна досліджувались судом при ухваленні рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 лютого 2023 року. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн слід зазначити наступне. Відповідно до\~вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Положеннями ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В силу вимог п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Положеннями ч. 8 статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Встановлено, що у позові позивач зазначила про те, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомог, які вона очікує понести у даній справі становить 6000 грн. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду: - договір про надання професійної правничої допомоги від 08 лютого 2024 року, укладений між адвокатом Маракіною О.Г., та [PERSON] , пунктом 4.1. якого сторони погодили, що вартість правничої допомоги встановлюється за домовленістю сторін. - акт виконання робіт від 02 квітня 2024 року, згідно з яким адвокатом Маркіною О.Г. було надано клієнту [PERSON] послуги з професійної правової допомоги на загальну суму 6000 грн; - квитанцію до прибуткового касового ордера за №10 від 02 квітня 2024 року, з якої вбачається факт одержання адвокатом Маракіною О.Г. від [PERSON] грошових коштів у розмірі 6000 грн згідно договору про надання професійної правової допомоги від 08 лютого 2024 року; - ордер на надання позивачу правничої (правової) допомоги адвокатом Маракіною О.Г. серії ВО №1073892 від 02 квітня 2024 року. Відповідно до вимог ч. 4 статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Маракіною О.Г. та позивачем підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 08 лютого 2024 року. Водночас, відповідач в судове засідання не з`явився та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявляв (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Зважаючи на викладене, суд вважає, що заявником доведено понесення нею витрат за надання правничої допомоги під час розгляду у суді даної справи, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 5000 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, що дає підстави для компенсації понесених позивачем під час розгляду справи витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача. Згідно з положеннями статті 81\~ЦПК України позивач довела надання їй адвокатом зазначених послуг у відповідній сумі, а тому суд дійшов висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, у суду не має правових підстав за власною ініціативою зменшувати заявлені відповідачем до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені. Вказана позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial