Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6990 га з кадастровим номером 5920983600:01:001:0040. 10.11.2015 року між ним та відповідачем укладено договір оренди землі відповідно до якого ПрАТ «Райз-Максимко» було передано в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Жуківської сільської ради, площею 1,6990 га, кадастровий номер 5920983600:01:001:0040, про що приватним нотаріусом Завалієвим А.А. в державному реєстр речових прав на нерухоме майно 01.11.2016 було внесено запис про інше речове право №17316637. Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2998,51 грн., із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно ЗУ «Про податок з доходу фізичних осіб». Відповідно до п.10 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата, згідно п.11 договору підлягає сплаті до 15 грудня поточного року користування. Згідно п.14 договору у разі невнесення сплати орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення. 01.01.2018 між позивачем, ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» укладено додаткову угоду №1 про зміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі зареєстрованого 01.11.2016 за №17316637. Так, відповідно до додаткової угоди ПрАТ «Райз-Максимко» передає, а ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» приймає на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені в договорі оренди. Також . в додатковій угоді сторонами збільшено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки до 60509,61, продовжено строк дії договору до 31.12.2022 та збільшено розмір орендної плати до 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 6050,96 грн. Однак, відповідач свого зобов`язання щодо сплати на його користь орендної плати за користування земельною ділянкою за 2022 рік не виконав. Відтак, вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню орендна плата за користування земельною ділянкою за 2022 рік у повному обсязі з урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України. Розмір інфляційних витрат за період з 16.12.2022 року по 28.03.2024 року становить 352,21 грн. Розмір трьох відсотків річних за період з 16.12.2022 року по 28.03.2024 року становить 233,13 грн. З урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача на його користь підлягає стягненню заборгованість зі сплати орендної плати в загальному розмірі 6636,30 грн. Крім того, відповідно до п.14 договору з відповідача на його користь підлягає стягненню пеня за несвоєчасну сплату орендної плати, у розмірі 0,01% несплаченої суми за кожен день прострочення. Розмір штрафних санкцій відповідно до п.14 договору в розмірі 0,01% несплаченої суми за період з 16.12.2022 року по 28.03.2024 року від суми боргу становить 283,79 грн. Враховуючи зазначене, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» на його користь заборгованість зі сплати орендної плати за 2022 рік в сумі 6050,96 грн., інфляційні втрати в сумі 352,21 грн., 3% річних в сумі 233,13 грн. та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 283,79 грн., судові витрати понесені ним у зв`язку з розглядом даної справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. та 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 26.04.2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 09.05.2024 від представника відповідача ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» Дрозда Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги [PERSON] не визнав та заперечує проти задоволення позову, покликаючись на те, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не звертався до відповідача з метою врегулювання спору в досудовому порядку. Відповідач є податковим агентом на якого покладений обов`язок щодо розрахунку та сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору. Відповідно, позивач орендодавець позбавлений можливості самостійно розраховувати та сплачувати податки та збори. З врахуванням вищенаведеного, розмір щорічної орендної плати за користування земельною ділянкою складає 6050,96 грн., в тому числі 1180 грн. ПДФО та військовий збір. Отже, сума, яку позивач мав отримати за оренду земельної ділянки складає 4870,96 грн. Крім того, просить врахувати той факт, що у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням російської федерації на територію України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» по всій території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року і по цей час. Протягом 2022 року ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» вживались невідкладні заходи щодо забезпечення продовольчої безпеки України і проведення посівної компанії та вирощування с/г продукції, у технологічних процесах яких задіються всі наявні ресурси підприємства. Таким чином, враховуючи сучасні реалії, які мають безпосередній вплив на життя та умови ведення бізнесу в Україні, наявні проблеми із реалізацією вирощеної с/г продукції, що мали наслідком недоотримання коштів товариством задля виконання своїх зобов`язань із виплати орендної плати, просить не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99 %. З наведених підстав представник ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» Дрозд Ю. просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки в повному обсязі. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надходило. З огляду на вищезазначене суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення щодо них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,6990 га, що вбачається з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №364593 (а.с.12-13). 10.11.2015 року між [PERSON] та ПрАТ «Райз-Максимко» було укладено договір оренди землі, на підставі якого [PERSON] передав товариству в оренду земельну ділянку загальною площею 16990 га, у тому числі рілля 16990 га, кадастровий номер: 5920983600:01:001:0040, з розміром орендної плати 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2948,51 грн., із вирахуванням податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно ЗУ «Про податок з доходів фізичних осіб». Договір укладено до 15.12.2022 року. Згідно п.11-14 договору орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 15 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами. Розмір орендної плати передається 1 раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.14-16). Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 10.11.2025 року орендодавець передав, а орендар прийняв оренду земельну ділянку загальною площею 16990 га, у тому числі; рілля 16990 га, на території Жуківської сільради, згідно договору оренди землі від 10.11.2015 року (а.с.17). 01.01.2018 рок між [PERSON] , ПрАТ «Райз-Максимко» та ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» було укладено додаткову угоду №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення договору оренди землі зареєстрованого 01.11.2016 р. за №17316637, на підставі якої [PERSON] передав ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» у в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5920983600:01:001:0040, площею 1,699 га (а.с.21). Відповідно до п.3.5 вказаної додаткової угоди з 2017 року орендна плата складає 6050,96 грн., що становить 10 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка відповідно до п.3.2 цієї угоди становить 60509,61 грн.. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 01.11.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. внесено запис про право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5920983600:01:001:0040, площа 1,699 га, орендарем якої є ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», а орендодавцем [PERSON] , строк дії договору до 31.12.2022 з правом пролонгації (а.с.19-20). Згідно з ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Згідно статті 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі». Умови про розмір, періодичність та строки внесення орендної плати за землю встановлюються у договорі оренди (стаття 21 Закону України «Про оренду землі»). Нормами ст.21\~вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах - ст. 22 вказаного Закону. Відповідно до ст.24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). З урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2022 рік, як про це домовилися сторони у договорі. Доказів того, що на даний час орендна плата за 2022 рік позивачу виплачена матеріали справи не містять. Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем із вирахування податку з доходів (орендної плати) орендодавця згідно ЗУ «Про податок з фізичних осіб». Крім того, відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 ПК України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. Згідно підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170 ПК України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (пункт 167.1. статті 167 ПК України). Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Таким чином, передбачена умовами додаткової угоди №1 про заміну сторони та внесення змін і доповнень, про поновлення Договору оренди землі зареєстрованого 01.11.2016 р. за №17316637 від 01.01.2018 р. орендна плата в розмірі 6050,96 грн. підлягає виплаті орендодавцю після утримання із вказаної суми ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ», як податковим агентом позивача податків та зборів. За наведеного, оскільки відповідачем не заперечується невиконання ним свого обов`язку по сплаті орендної плати за 2022 рік, то з нього підлягає стягненню на користь позивача орендна плата в розмірі 6050,96 грн. після утримання з неї податків та зборів. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України). Пунктом 4.6 вищевказаної додаткової угоди передбачено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу. За наведеного,\~оскільки позивачем\~заявлено позовні\~вимоги про\~стягнення пені\~за несвоєчасну\~виплату орендної\~плати за\~2022\~рік,\~то розмір\~пені,\~яка підлягає\~стягненню з\~відповідача,\~в межах\~заявлених позовних\~вимог за\~період з\~16.12.2022\~року по\~28.03.2024\~року та\~з врахуванням\~розміру орендної\~плати,\~становить 283,79\~грн. (6\~050,96 x 0.01 x 469 : 100). Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2022 рік на користь позивача слід стягнути 3% річних в межах заявлених позовних вимог за період з 16.12.2022 року по 28.03.2024 року у сумі 233,13 грн., виходячи з розрахунку: 6050,96 грн. х 3% : 365 днів х 469 (кількість днів прострочення). Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078). Інфляційні втрати\~за період\~з 16.12.2022\~року по\~28.03.2024\~року становлять 384,22 грн. Однак, оскільки відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог, то стягненню на користь позивача підлягають інфляційні втрати лише в сумі 352,21 грн., як просить позивач. У відзиві на позовну заяву відповідач просить в зв`язку з введенням на території України воєнного стану не стягувати пеню та інфляційні втрати, або зменшити їх розмір на 99%. Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 ЦК України. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін. При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі №918/289/19, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (пункт 8.28). Отже, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Враховуючи викладене, а також, що розмір заявленої позивачем до стягнення пені у даній справі є незначним, а відповідачем не надано жодних доказів існування виключних обставин, передбачених ст.551 ЦК України, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати пені або зменшення її розміру. Що стосується інфляційних втрат то вони не є неустойкою та зменшення їх розміру законом взагалі не передбачено. Враховуючи викладе, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 06.03.2024 року, акт приймання передання виконаних послуг від 01.04.2024 року, довідки від 01.04.2024 року, копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю (а.с.25-30). З акту приймання передання виконаних послуг від 01.04.2024 року вбачається, що загальна сума наданих послуг складає 5000,00 грн., а саме: консультація, вивчення документів наданих клієнтом, аналіз судової практики та складання правового висновку - 1000 грн.; складання позовної заяви про стягнення заборгованості з орендної плати та формування пакету документів для подання в суд першої інстанції - 4000 грн. (а.с.26). Проте, враховуючи складність даної справи, яка відноситься до категорії малозначних, суд вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу необґрунтованим та явно завищеним. Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 3000 грн. Також, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved