Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

23.01.2024 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 21 010,74 грн. страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу та судових витрат в розмірі 2 147,20 грн. В обґрунтування вимог покликається на те, що 10.03.2020 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №АР-0063306. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 18.05.2020 року о 22 год. 05 хв. в м. Львів на вул. Туркменська, буд. 24, [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на стіну житлового будинку. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди стіні житлового будинку [ADDRESS] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаної стіни збитку. На підставі Страхового акту №024/037/001139/20/1 потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 010,74грн., що підтверджується платіжним дорученням №15453 від 12.11.2020. Відповідно до абзацу «в» пп.38.1.1. п.,38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)». Відповідно до Постанови Шевченківського районного суду м. Львова №466/3784/20 від 06.07:2020 року [PERSON] визнаний винуватцем ДТП та встановлено залишення ним місця ДТП. Він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Тому, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 21 010,74 грн. Справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив розглядати справу за його відсутності. Позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження скеровані відповідачу за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 10.03.2020 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР-0063306. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 18 травня 2020 року о 22год 05хв. в м. Львові по вул. Туркменська, 24 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] , який здійснив наїзд на стіну житлового будинку. Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 06.07.2020р. відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.3 ст.126 КУпАП. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого будинку [PERSON] звернулась до страховика - позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Так, на підстав Страхового акту №024/037/001139/20/1 потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 010,74грн., що підтверджується платіжним дорученням №15453 від 12 листопада 2020 року (а.с.26). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чим відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовленні на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптеки або призначенні медичним працівником). Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 06 липня 2020 року встановлено, що відповідач здійснив зіткнення з стіною будинку [ADDRESS] після чого самовільно залишив місце ДТП, чим вчинив правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4 КУпАП. На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за полісом № АР - 0063306 від 10 березня 2020 року. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 12 листопада 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №15453 від 12 листопада 2020 року. Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. У зв`язку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача слід стягнути в користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 21 010, 74 гривень страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу, а також стягнути 2 147,20 грн. витрат по оплаті судового збору. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved