Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року відмовлено [PERSON] в задоволенні позовних вимог до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ВАТ «Банк «БІГ ЕНЕРГІЯ», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горобинська Г.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Н.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння. 20 травня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] - адвокат Даніліна Н.С. звернулася до суду зі заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування клопотання зазначає, що під час ухвалення рішення суд не вирішив питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Вказує, що на підтвердження понесення відповідачем витрат на правову допомогу в матеріалах справи наявні: копія договору про надання правової допомоги № 02 від 28 лютого 2024 року; копія розрахунку; копія акту здачі-прийняття робіт № ОУ-0000001 від 21 березня 2024 року, копія платіжної інструкції № 0.0.3542124831.1 від 28 лютого 2024 року. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді 20 травня 2024 заяву передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року прийнято заяву до провадження та призначено розгляд на 24 травня 2024 року. 22 травня 2024 року позивач [PERSON] за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» подала клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. В обгрунтування клопотання вказує, що категорично не погоджується з клопотанням відповідача щодо відшкодування витрат на правову допомогу з огляду на наступне. Відповідачем поданий відзив на позов датований 06 листопада 2023 року, який не містив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. В той же час представником відповідача адвокатом Даніліною Н.С. поданий розрахунок суми судових витрат від 21 березня 2024 року на суму 6000,00 грн. [PERSON] вважає, що вищевказаний розрахунок судових витрат не може бути прийнятий судом та має бути повернутий заявнику без розгляду. Сторони в судове засідання 24 травня 2024 року не з`явилися, про день та час судового засідання сповіщені належним чином. Заявник 23 травня 2024 рку за допомогою документа сформованного в системі «Елктронний суд» подала клопотання, в якому просила проводити розгляд справи за її відсутності, заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року відмовлено [PERSON] в задоволенні позовних вимог до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ВАТ «Банк «БІГ ЕНЕРГІЯ», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ТОВ «Фінансова компанія «Гровінг Стейт», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Горобинська Г.А., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Н.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 187 ЦПК України відзив повинен містить попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Як вбачається, з матеріалів справи 10 листопада 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву [PERSON] 25 березня 2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Даніліною Н.С. подано розрахунок суми судових витрат, в якому представник повідомляє, що договір про надання правової допомоги укладений лише 28 лютого 2024 року. Відповідно представник користуючись ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати, після ухвалення рішення п суті. Представник стверджує, що причини були поважні, так як договір був укладений лише 28 лютого 2024 року. Суд погоджується з твердженнями навнеденими представником відповідача, та вважає, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат не був поданий з поважниих причин, з огляду на дату укладання договору між відповіачем [PERSON] та адвокатським бюро «Даніліна Н.». На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу представником надано: копію договору № 02 про надання правової допомоги від 28 лютого 2024 року; копія розрахунку; копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000001; копія платіжної інструкції 0.0.3542124831.1 від 28 лютого 2024 року. Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). За приписами ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки в задоволенні позову відмовлено, то на позивача покладається обов`язок відшкодувати судові витрати, понесені відповідачем. При визначені розміру компенсації відповідачу [PERSON] витрат на правничу допомогу, суд враховує категорію справи, обсяг матеріалів у справі, обсяг фактичних витрат, понесених стороною відповідача, їх необхідність та доцільність.

Outcome: partial