Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником 3/4 частки квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 20.08.2018 року та 23.12.2023 року. На іншу 1/4 частку вищезазначеної квартири свідоцтво про право на спадщину за законом ще не видано. Спадкоємцем, який згідно ст. 1241 ЦК України повинен оформити спадщину на цю частку квартири є громадянка [PERSON] . Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2019 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою. У вищевказаній квартирі була зареєстрована невістка позивача, дружина померлого брата позивача, відповідачка по справі [PERSON] . 01 квітня 2015 року [PERSON] заявила, що вона виїжджає з квартири [ADDRESS] . До виїзду позивач неодноразово просила відповідачку знятися з реєстрації в належній їй 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Позивач змушена нести витрати на оплату комунальних послуг з розрахунку на відповідача, позбавлена можливості використати своє право на отримання субсидії. Оскільки відповідачка добровільно вибула на інше місце проживання і не проживає в належній позивачу квартирі [ADDRESS] , то вона втратила право користування вищевказаною квартирою і повинна бути знятися з реєстрації по цієї квартирі. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач є колишньою дружиною її рідного брата, який помер у 2016 році. Відповідач давно не проживаю в квартирі [ADDRESS] , а визнання [PERSON] особою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно для того, щоб виписати її з місця проживання для отримання субсидії. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Допитана у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON] , остання проживає разом зі своєю донькою за адресою: [ADDRESS] . Більше нікого за даною адресою не проживає. Відповідач [PERSON] їй невідома, та її ніколи не бачила. Допитана у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON] , остання проживає разом зі своєю донькою за адресою: [ADDRESS] . Більше нікого за даною адресою не проживає. Відповідач [PERSON] їй взагалі невідома, та її ніколи не бачила. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 серпня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю., [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Право власності на вищезазначену частку квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним Витягом від 21.08.2018 року. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належить 1/4 частка квартири [ADDRESS] . Право власності на вищезазначену частку квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, що підтверджується відповідним Витягом від 25.12.2023 року. Як видно з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 479/2016, заведеної державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н. після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] , як особа, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , однак Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] не отримала. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2019 року [PERSON] з 01 квітня 2015 року визнано безвісно відсутньою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником 3/4 часток квартири, право користування якою просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні. Згідно з Витягом відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації № 20-16/6-696 від 22.09.2023 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована відповідач [PERSON] , [INFO] За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 3/4 квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved