Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохав розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 12.11.2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом №1033. Судові витрати прохав покласти на відповідача. В обґрунтуванні позову вказав, що 12.11.2016 між ним, [PERSON] та [PERSON] у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1033, було зареєстровано шлюб. Дітей від шлюбу вони не мають. Сімейне життя між ними фактично припинилося з 2020 року, проживають по різних кімнатах, спільне господарство не ведеться. Між ними відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та психологічну несумісність. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, а тому вважає за необхідним розірвати шлюб. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.04.2024 року означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Судові витрати по сплаті судового збору прохає віднести за рахунок держави, судові витрати на правничу допомогу залишити на ньому. Відповідач в судове засідання не з`явилася, від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, де вказали, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу з позивачем, однак заперечує проти вимоги покладення судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. на відповідача, так як відповідач також є інвалідом ІІ групи. Розгляд справи прохала провести за відсутності відповідача та її представника. Суд повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 12.11.2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, за актовим записом №1033, зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане 12.11.2016 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені в 2020 році, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову про розірвання шлюбу відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на відсутність клопотання відповідача про відновлення дошлюбного прізвища, тож після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Згідно матеріалів справи позивач та відповідач є інвалідами ІІ групи безтерміново, тож судові витрати зі сплати судового збору слід віднести за рахунок держави. Враховуючи клопотання позивача про залишення на ньому судових витрат зі сплати 1500 грн на правничу допомогу, суд вважає за можливе залишити витрати на правничу допомогу у сумі 1500 грн на позивачеві.

Outcome: approved