Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена 05.09.1981 року на ім`я [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] ). Заява обґрунтована тим, що 01 березня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області винесло рішення №204650021448, згідно якому [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу. Трудову книжку [NUMBER] від 05.09.1981 року до уваги не взято, оскільки виправлення у ній імені « [PERSON] » на « [PERSON] » не завірено належним чином. Відмовляючи [PERSON] , ГУ ПФУ в Полтавській області посилалося на ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зарахований період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 05.09.1981 року, яка заповнена 05.09.1981, яку не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки в трудовій книжці ім`я « [PERSON] » виправлено на ім`я « [PERSON] » і це виправлення не завірено належним чином. Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] від 05.09.1981 року на першій сторінці трудової книжки є виправлення, а саме: «російською ім`я « [PERSON] » виправлено на ім`я « [PERSON] » (виправлено « [PERSON] на « [PERSON] »), внизу російською дописано: «исправленному на [PERSON] верить. Директор школы, подпись», що створює перешкоди для заявниці в оформленні пенсії. Вказане свідчить про те, що [PERSON] позбавлена можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, а оскільки іншим способом захистити свої права я не можу, тому вимушена звернутись до суду з відповідною заявою. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 11.04.2024 року. 23.04.2024 року до суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Маслій А.А., яка діє на підставі довіреності, в яких представник зазначив, що суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. При розгляді справи покладалися на розсуд суду, справу просили розглядати без їх участі. Представник заявниці адвокат Врагова І.І. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, доводи заяви [PERSON] підтримала, просила суд заяву про встановлення факту задовольнити. За результатом розгляду даної заяви суд приходить до таких висновків. 01 березня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області винесло рішення №204650021448, згідно якому [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного трудового стажу. Трудову книжку [NUMBER] від 05.09.1981 року до уваги не взято, оскільки виправлення у ній імені « [PERSON] » на « [PERSON] » не завірено належним чином. Відмовляючи [PERSON] , ГУ ПФУ в Полтавській області посилалося на ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зарахований період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 05.09.1981 року, яка заповнена 05.09.1981, яку не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки в трудовій книжці ім`я « [PERSON] » виправлено на ім`я « [PERSON] » і це виправлення не завірено належним чином. Як вбачається з копії трудової книжки [NUMBER] від 05.09.1981 року на першій сторінці трудової книжки є виправлення, а саме: «російською ім`я « [PERSON] » виправлено на ім`я « [PERSON] » (виправлено « [PERSON] на « [PERSON] »), внизу російською дописано: «исправленному на [PERSON] верить. Директор школы, подпись», що створює перешкоди для заявниці в оформленні пенсії. Заявниця народилась [INFO] в м. Харкові, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] в якому дівоче прізвище, ім`я та по батькові російською зазначено: « [PERSON] ». 21.05.1983 року завяниця уклала шлюб з [PERSON] , а/з № [NUMBER] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкова ХМУЮ. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00043361347 від 31.01.2024 року в графі «відомості про дружину»: прізвище до реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », власне ім`я по батькові « [PERSON] ія [PERSON] ». Шлюб розірвано 09 жовтня 1986 року. 22.11.1986 року заявниця уклала шлюб з [PERSON] , а/з № [NUMBER] , зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00043361953 від 31.01.2024 року в графі «відомості про дружину»: прізвище до реєстрації шлюбу « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] », власне ім`я по батькові « [PERSON] » Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого [PERSON] (сину заявниці) відомості про матір російською записано « [PERSON] ». Також, як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER] виданого [PERSON] (дочці заявниці) відомості про матір записано « [PERSON] ія [PERSON] ». У паспорті громадянина України [NUMBER] , виданому на ім`я заявниці, її прізвище, ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] ія [PERSON] », місце народження: м. Харків, російською мовою - « [PERSON] ». В картці фізичної особи - платника податків, наданої ДНІ у Червонозаводському районі м. Харкова записано « [PERSON] ія [PERSON] », ідентифікаційний номер [NUMBER] . Крім того, заявницею було відкрито рахунок в АТ КБ ПриватБанк». Як вбачається з Довідки за реквізитами від 11.01.2025 року №R050NQ8IUUTIB19I, наданою банком, вказано «поповнення рахунку [PERSON] ія [PERSON] ». Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці №162 від 20.06.1974, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 та п. 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала заявник у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17,. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено. Враховуючи викладене, у суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена 05.09.1981року. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Метою встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності трудової книжки, суд доходить висновку, що надані [PERSON] докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви. Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а факт перебування заявниці у трудових відносинах є необхідним для нарахування їй трудового стажу; вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved