Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання\~шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 10 травня 1997 року, за актовим записом № 21, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 10 травня 1997 року. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей та спірного майна не мають. Разом з відповідачем не проживають вже більше шести років. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач за час спільного проживання не поважав її як дружину, не рахувався з її думкою, між ними виникали сварки та непорозуміння, вони не зійшлись характерами і поглядами на життя. Через таку поведінку відповідача вони втратили почуття поваги та довіри одне до одного. Вона неодноразово пропонувала відповідачу розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, однак він в позасудовому порядку відмовляється розірвати шлюб. Вважає, що примирення з відповідачем не можливе, так як їхній шлюб носить тільки формальний характер. У зв`язку з наведеним, просить суд, шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. 27 березня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, згідно позовної заяви, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, примирення не бажає. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено,\~що згідно\~копії свідоцтва\~про укладення\~шлюбу серії\~ [NUMBER] \~сторони зареєстрували\~шлюб 10\~травня 1997\~року у\~виконкомі Тересвянської\~селищної \~ради Тячівського\~району Закарпатської\~області Україна, про що зроблено актовий запис\~№ 21(а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України,\~\~передбачено право кожного з подружжя\~\~припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням\~\~права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини\~щодо взаємин\~подружжя свідчать\~про те,\~що сімейне\~життя у\~сторін не\~склалося,\~між ними\~втрачено взаєморозуміння,\~а розлад\~в сім`ї\~має не\~тимчасовий характер,\~оскільки сторони\~разом не\~проживають.Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином,\~аналізуючи та\~оцінюючи всі\~вищевикладені обставини\~у їх\~сукупності,\~суд дійшов\~висновку,\~що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved