Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , який народився [INFO] у селі Новиця, Калуського району Івано-Франківської області, постійним місцем проживання якого була [ADDRESS] , та який залишив на його ім`я заповіт, посвідчений [INFO] . Цей заповіт посвідчений [PERSON] секретарем Новицької сільської ради, Калуського району Івано-Франківської області та зареєстрований у реєстрі за № 60. 26 березня 2024 року приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б., розглянувши його заяву про прийняття спадщини після смерті батька, листом від 26.03.2024р. № 239/02-14 повідомила, що видати свідоцтво про право на спадщину на майно померлого неможливо, оскільки він (позивач) в установлений строк не прийняв спадщину після смерті батька. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а саме пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину за законом чи заповітом немає. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень проти позову не має. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, № [NUMBER] від 18.03.2021. На випадок свої смерті [PERSON] склав заповіт, який 14.05.2015 посвідчено секретарем Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області [PERSON] . Відповідно до цього заповіту, [PERSON] все своє майно та майнові права заповів [PERSON] , [INFO] . 26 березня 2024 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Листом від 26.03.2024 № 239/02-16 приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він у встановлений законом строк її не прийняв. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вказаний вище висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 р. у справі № 565/1145/17. У позовній заяві позивач зазначає, що поважною причиною пропуску строку прийняття спадщини є та обставина, що він останній рік фактично проживав з батьком, здійснював за ним постійний догляд, так як він був хворий, таким чином вважав, що фактично прийняв спадщину спільним проживанням. Факт спільного проживання позивача з [PERSON] підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 27.03.2024 № 184. Відповідач ці обставини визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З огляду на наведене вище, пропуск позивачем строку для прийняття спадщини зумовлений поважними причинами, а тому позов підлягає до задоволення. Суд не здійснює розподіл судових витрат, оскільки позивачем не заявлено відповідного клопотання.

Outcome: approved