Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 023659, виданого 01 серпня 1999 року на ім`я « [PERSON] » - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення VI сесії XXIII скликання Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 30.06.1999 року, заявнику було передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 4,46 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 023659, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 296 від 01.08.1999 року, яка на даний час розташована на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області. Однак, у вказаному Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, в графі «прізвище, ім`я, по батькові» було допущено помилку, а саме вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». При видачі документів заявник не звернув уваги на цю помилку та не виправив її. На даний час виправити помилку в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 023659 не можливо. У зв`язку з викладеним вище заявник звернувся до суду з вказаною заявою. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, до суду надійшло клопотання від представника заявника [PERSON] про розгляд справи без їх участі та просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Тарутинської селищна рада Болградського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника Тарутинської селищної ради, та прийняти рішення згідно чинного законодавства України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення VI сесії XXIII скликання Ярівської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 30.06.1999 року, заявнику було передано у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 4,46 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 023659, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 296 від 01.08.1999 року, яка на даний час розташована на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області. (а.с.7). Однак, у вказаному Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, в графі «прізвище, ім`я, по батькові» було допущено помилку, а саме вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». З копії паспорту заявника, виданого 08 грудня 2001 року Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області вбачається, що його прізвище, ім`я, по батькові - [PERSON] , [INFO] (а.с.4). З листа Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області № П-170/01-21 від 04 березня 2024 року встановлено, що виправити помилку у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 023659, від 01 серпня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 296 від 01.08.1999 року, неможливо та рекомендовано було звернутися до суду (а.с.8). Згідно довідки Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області від 26.03.2024 року № 21/17/11-15, вбачається, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є одна й та ж особа та є власником земельної ділянки (а.с.9). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України - «справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судом в порядку окремого провадження». Згідно ст. 318 ЦПК України - «У заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт». Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України - «факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті розглядається судом як справа про встановлення факту, що має юридичне значення». Згідно ст. 318 ЦПК України - «У заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт». Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт належності Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ОД № 023659, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 296 від 01.08.1999 року, яка на даний час розташована на території Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, заявнику, що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved