Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

03.10.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до КНП «Криворізької міської лікарні №7» КМР про стягнення невиплаченої заробітної плати, в якій просив стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату розмірі 75889,03 грн., та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В обґрунтування\~позову зазначає,\~що перебувала\~трудових відносинах\~з КНП\~«Криворізька міська\~лікарня №7»\~КМР та\~працювалапосаді начальника відділення кадрів адміністративно-управлінського персоналу та 30.06.2023 року була звільнена за згодою сторін. Згідно довідки №2064 від 01.08.2023 станом на 30.06.2023 виник борг з виплати заробітної плати за другу половину лютого 2023р., березень, квітень, другу половину травня 2023р. та червень 2023р. Загальна сума заборгованості становить 75\~889,03 грн. Крім того зазначає, що своїми діями відповідач завдав їй моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона не отримувала заробітну плату більше чотирьох місяців, через що була змушена звільнитися. У зв`язку із затримкою виплати заробітної плати вона відчувала та відчуває моральні страждання, втратила нормальні життєві зв`язки, була вимушена економити на продуктах харчування, зазначене негативно впливає на відносини в середині її родини. Завдана їй моральна шкода обумовлюється моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення її законного права на заробітну плату, приниження честі, гідності, ігнорування її прав, втратою у зв`язку з цим престижу та ділової репутації серед знайомих, друзів та родичів, завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 10 000 грн. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 75\~889,03 грн., моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. Ухвалою суду від 27.10.2023 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 09.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12.12.2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній вказав, що з 24.02.2022 в Україні введено режим воєнного стану, а 15.03.2022 прийнято\~Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідно до якого на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, гарантовані ст.ст.43,\~44 Конституції України, а саме: право на працю, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом та право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.\~Постановою Кабінету Міністрів України №28 від 13.01.2023\~установлено в державних та комунальних закладах охорони здоров`я, які одержали ліцензію на право провадження господарської діяльності з медичної практики, мінімальний розмір оплати праці медичних, фармацевтичних працівників та фахівців з реабілітації за виконану у повному обсязі місячну (годинну) норму праці в межах фонду оплати праці на рівні не менше 20 000 грн. для працівників, які займають лікарські посади (крім лікарів-інтернів), посади фармацевтів (крім фармацевтів-інтернів), посади професіоналів у галузі охорони здоров`я та посади професіоналів з вищою немедичною освітою у сфері охорони здоров`я та 13 500 грн. для працівників, які займають посади, віднесені єдиними кваліфікаційними вимогами до посад фахівців (крім лікарів-інтернів та фармацевтів-інтернів), у тому числі з дотриманням гарантій щодо мінімальної заробітної плати. 15.02.2023 між КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР та Національною службою здоров`я України укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №1844-Е123-Р000. П.2 постанови №28 до п.1 додатка 3 договору №1844-Е123-Р000 від 15.02.2023 внесено зміни, якими передбачено забезпечувати виплату заробітної плати у розмірі не меншому, ніж 20 000 грн. для лікарів та 13 500 грн. для фахівців. При цьому дана умова не поширюється на: державні та комунальні заклади охорони здоров`я, які мають укладені з Національною службою здоров`я договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, якщо витрати на оплату праці з нарахуванням за поточний місяць, що розраховані відповідно до підпункту 1 пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України №28 від 13.01.2023\~перевищують 85% отриманих у поточному місяці грошових коштів з урахуванням накопичених залишків. У 2023 році НСЗУ не запроваджує пакет до фінансування для закладів охорони здоров`я, які неспроможні власним коштом забезпечувати виплату базової заробітної плати медикам на мінімально затверджених рівнях. Отже, лікарня мала розподілити кошти так, щоб фонд оплати праці не перевищував 85% надходжень поточного місяця разом із накопиченими залишками. Протягом січня - квітня 2023 року оплата праці працівникам здійснювалась за умовами колективного договору в повному обсязі не враховуючи вимоги\~постанови КМУ №28 від 13.01.2023\~та не використовуючи право роботодавця на зупинення на період воєнного стану дії окремих положень колективного договору, в результаті чого в супереч діючому законодавству та умовам договору з НСЗУ нараховано заробітну плату понад наявних на підприємстві граничний фонд витрат на оплату праці (з нарахуванням на неї)\~85% від усіх надходжень з урахуванням грошових залишків, що призвело до завищення кредиторської заборгованості та як наслідок несвоєчасна оплата праці. Даний факт був встановлений позаплановою перевіркою з окремих питань фінансово-господарської діяльності КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР відділом внутрішнього аудиту апарату міської ради і виконкому та викладений у листі №11/01-4-17/129 від 29.06.2023. На підставі наказу в.о. директора КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР №269 від 04.08.2023 було здійснено перерахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати працівникам за період з 01.02.2023 по 31.05.2023. Станом на 01.09.2023 заборгованість по заробітній платі позивача за період з 01.02.2023 по 30.06.2023 сплачена в повному обсязі. Крім того вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди неконкретизовані факти моральних страждань, у зв`язку з чим представник відповідача вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні. Ухвалою суду від 14.12.2023 задоволено клопотання відповідача і призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 31.01.2024. Ухвалою суду від 31.01.2024 залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, виконавчий комітет Криворізької міської ради. Відкладено розгляд справи на 18.03.2024. 18.03.2024 представник третьої особи - виконавчого комітету Криворізької міської ради подав на адресу суду письмові пояснення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі так як порушень трудового законодавства відповідачем недопущено. Ухвалою суду від 18.03.2024 визнано обов`язкою явку позивача в судове засідання. Розгляд справи відкладено на 10.04.2024. Ухвалою суду\~від 10.04.2024\~задоволено клопотання\~представника позивача\~про витребування\~доказів. 10.04.2024 по справі оголошено перерву на 17.05.2024. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Представник третьої\~особи в\~судове засідання\~не з`явився\~,\~просив проводити\~розгляд справи\~за його\~відсутності. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] з 2004 року по 30.06.2023 працювала начальником відділення кадрів адміністративно-управлінського персоналу КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР. 30.06.2023 звільнена за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою, що також не заперечує представник відповідача, а.с. 3. На час звільнення позивача виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка, як вказує позивач, становила 75\~889,03 грн. \~ \~ \~ \~ Згідно довідки № 2064 від 01.08.2023, станом на 30.06.2023 відповідачем не виплачено заборгованість по заробітній платі: за 2 половину лютого 2023 року 9885,39 грн., за березень 2023 року 22770,78 грн., за квітень 2023 року 22770,78 грн., за травень 2023 року 8910,16 грн. (першу половину травня 2023 року (аванс) виплачена в повному обсязі в сумі 6130,84 грн.), за червень 2023 року 11551,92 грн. (аванс 3418,41 грн. та частина заробітної плати в сумі 54935,60 грн. виплачено), а всього 75 889,03 грн., а.с. 4. Позивач звертався до відповідача з письмовою заявою щодо виплати заборгованості, а.с. 8,9. Згідно штатного розпису розмір посадового окладу позивача станом на 01 січня 2023 року становив 19 095 грн., а.с. 251. Наказом в.о. директора КНП «Криворізька міська лікарня № 7» від 27.04.2023 №209 зупинено вимоги Додатку 5 "Схема визначення посадових окладів розділу 4 "Оплата праці" колективного договору підприємства, а.с. 44. На підставі наказу в.о. директора КНП «Криворізька міська лікарня № 7» КМР №269 від 04.08.2023 було здійснено перерахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати працівникам лікарні , в т.ч. позивачу, за період з 01.02.2023 по 31.05.2023, а.с. 45. 15.02.2023 між відповідачем КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР та Національною службою здоров`я України укладено договір про медичне обслуговування населення за программою медичних гарантій №1844-Е123-Р000 яким передбачено забезпечувати виплату заробітної плати у розмірі не меншому, ніж 20 000 грн. для лікарів та 13 500 грн. для фахівців. Наказом в.о. директора КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР №209 від 27.04.2023 на період дії воєнного стану, зупинена вимога Додатку 5 «Схема визначення» посадових окладів, розділу 4 «Оплата праці» Колективного договору підприємства. З 01.05.2023 встановлено працівникам посадові оклади, доплати, надбавки в межах наявного фонду оплати праці, але у розмірі не менше ніж мінімальна заробітна плата, використовуючи схему тарифних розрядів згідно спільного\~наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України №308/519 від 05.10.2005 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», а.с.44. Оцінка суду. Відповідно до статей 55, 124\~Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.ч.1, 5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1\~ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.2\~ст.1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»,\~на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статями 43, 44 Конституції України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України №28 від 13.01.2023, в державних та комунальних закладах охорони здоров`я, які одержали ліцензію на право провадження господарської діяльності з медичної практики, мінімальний розмір оплати праці медичних, фармацевтичних працівників та фахівців з реабілітації за виконану у повному обсязі місячну (годинну) норму праці в межах фонду оплати праці на рівні не менше 20 000 грн. для працівників, які займають лікарські посади (крім лікарів-інтернів), посади фармацевтів (крім фармацевтів-інтернів), посади професіоналів у галузі охорони здоров`я та посади професіоналів з вищою немедичною освітою у сфері охорони здоров`я та 13 500 грн. для працівників, які займають посади, віднесені єдиними кваліфікаційними вимогами до посад фахівців (крім лікарів-інтернів та фармацевтів-інтернів), у тому числі з дотриманням гарантій щодо мінімальної заробітної плати, а.с. 47. Згідно ч.3\~ст.32 КЗпП України, про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до ч.2 ст.3 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Відповідно до\~ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як видно з наказу в.о. директора КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР №209 від 27.04.2023, істотна зміна умов праці позивача, а саме зменшення розміру оплати праці, відбулось з 01.05.2023, тобто повідомлення працівника про зміну таких умов повинно здійснитись до 01.05.2023. Жодних рішень адміністрації лікарні про зміну розміру заробітної плати працівникам під час воєнного стану з 1 січня 2023 року до 27 квітня 2024 року не приймалось, тому за цей період позивачу повинна була бути нарахована і виплачена заробітна плата у визначеному в штатному розмірі обсязі. Водночас, всупереч вимогам ч.2 ст.3 «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відповідачем не надано жодних доказів про ознайомлення позивача [PERSON] з наказом в.о. директора КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР №209 від 27.04.2023, яким були істотно змінені умови її праці. Суд критично оцінює наданий відповідачем наказ №269 від 04.08.2023 про перерахунок нарахованої, але не виплаченої заробітної плати працівникам КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 в межах граничного фонду витрат на оплату праці, оскільки дію Колективного договору у частині оплати праці було зупинено лише починаючи з 01.05.2023 року. Згідно довідки № 2064 від 01.08.2023, з урахуванням встановленого посадового окладу станом на 30.06.2023 відповідачем не виплачено заборгованість по заробітній платі з лютого по червень 2023 року в сумі 75 889,03 грн., а.с. 4. Доказів погашення вищевказаної заборгованості суду не надано. Тому факт порушення законодавства про оплату праці є доведений, що є підставою для стягнення боргу на користь позивача з метою захисту її порушених трудових прав. Надані в судовому засіданні 17.05.2024р. відповідачем докази суд не примає до уваги, так як останні не були відкриті позивачу. Щодо вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно зі\~ст.237-1 КЗпП України\~відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди»\~необхідно враховувати, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така шкода позивачу дійсно спричинена, оскільки останння, своєчасно не отримавши заробітну плату, змушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачем доведено, що невиплата їй заробітної плати призвела до моральних страждань, душевних переживань та втрати нормальних життєвих зв`язків, а тому з відповідача також необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.430 ЦПК України,\~суддопускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved