Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаззбут» (надалі за текстом - відповідач), про стягнення безпідставно отриманих коштів. В обґрунтування позову зазначає про те, що батько позивача, який помер [INFO] є власником квартири [ADDRESS] . Постачальником природного газу до травня 2022 року був відповідач, абоненту було присвоєно номер особового рахунку [NUMBER] . Зазначає, що батько позивача був похилого віку, всі комунальні платежі за батька сплачував позивач, так і після його смерті сплачував з власного карткового рахунку та розрахунки за допомогою сервісу 104.ua, який також зареєстровано на позивача, хоч він не є власником особового рахунку. Позивач у березні отримав інформацію від Оператора ГТСУ про автоматичне переведення згідно Кодексу ГРМ до постачальника останньої надії (ПОН), КМУ своїм розпорядженням №917-р від 22.07.2020 таким постачальником призначив «Нафтогаз України», а Міненерго своїм наказом №198 від 08.06.2022 визначив постачальника з 01.05.2022 і дозволив перенесення до реєстру ГК «Нафтогаз України» без надання інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу. Таким чином, з 01.05.2022 року ГК «Нафтогаз України» став постачальником газу та присвоїв новий номер особового рахунку [NUMBER] . Не володіючи інформацією про зміну оператора (постачальника) починаючи з 01.09.2022 року по березень 2023 року позивач сплачував всі платежі за газопостачання та доставку газу на користь відповідача, який, як виявилося, не є постачальником газу. Таким чином, за весь період у 2022 та початку 2023 року загалом з 01 травня 2022 по березень 2023 позивачем з власного рахунку було сплачено відповідачу замість ГК «Нафтогаз України» грошові кошти за постачання газу за особовим рахунком [NUMBER] в сумі 13453 грн. 37 коп. Крім того, за таких саме обставин, помилково з певних особистих сімейних причин, позивач сплачував грошові кошти за постачання газу для домоволодіння за адресою [ADDRESS] на особовий рахунок: [NUMBER] , власником особового рахунку є [PERSON] . Таким чином, за весь період у 2022 та початку 2023 року загалом з 01 травня 2022 по березень 2023 позивачем з власного рахунку було сплачено відповідачу замість ГК «Нафтогаз України» грошові кошти за постачання газу за особовим рахунком [NUMBER] в сумі 1228 грн. 24 коп. Факт платежів підтверджується доданими квитанціями з банку, які повністю співпадають з інформацією, що знаходиться на сайті відповідача 104.ua/. За інформацією з ГК « Нафтогаз Україна» вказані кошти відповідачу, які ним були отримані від позивача, до них не надходили, а тому, внаслідок цього створився певний борг. Як зазначено на сайті 104.ua/ для повернення коштів слід подати перелік документів та заяву, підписану платником або власником особового рахунку. Позивач не будучи власником особового рахунку, натомість будучи платником безпідставно сплачених коштів, не має можливості надати документи з причини того, що власник особового рахунку [NUMBER] - батько позивача помер, а нового власника наразі немає з певних причин, а по другому рахунку 0800779729 власником особового рахунку є особа з якою у позивача втрачено зв`язок та, наразі, жодного відношення до неї позивач, не має. Таким чином, вказаний порядок не передбачає практичної можливості повернення коштів безпосередньо платнику цих коштів, який не є власником особового рахунку, але який має право на повернення своїх помилково сплачених коштів на власний рахунок, як їх власник, з огляду на зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 цивільну справу передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 14.06.2023 від заявника надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій останній просив стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти у розмірі 14 681, 61 грн. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2024 цивільну справу передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22.01.2024 прийнято справу до свого провадження, розгляд справи вирішено продовжувати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батько позивача, який помер [INFO] є власником квартири [ADDRESS] . Постачальником природного газу до травня 2022 року був відповідач, абоненту було присвоєно номер особового рахунку [NUMBER] . Позивач у березні отримав інформацію від Оператора ГТСУ про автоматичне переведення згідно Кодексу ГРМ до постачальника останньої надії (ПОН), КМУ своїм Розпорядженням №917-р від 22.07.2020 таким постачальником призначив «Нафтогаз України», а Міненерго своїм Наказом №198 від 08.06.2022 визначив постачальника з 01.05.2022 і дозволив перенесення до реєстру ГК «Нафтогаз України» без надання інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу. Таким чином, з 01.05.2022 року ГК «Нафтогаз України» став постачальником газу та присвоїв новий номер особового рахунку [NUMBER] . Не володіючи інформацією про зміну оператора (постачальника) починаючи з 01.09.2022 року по березень 2023 року позивач сплачував всі платежі за газопостачання та даставку газу на користь відповідача. Таким чином, з 01 травня 2022 по березень 2023 позивачем з власного рахунку було сплачено відповідачу грошові кошти за постачання газу за особовим рахунком [NUMBER] в сумі 13453 грн. 37 коп. Крім того, за аналогічних обставин, позивач сплачував грошові кошти за постачання газу для домоволодіння за адресою [ADDRESS] на особовий рахунок: [NUMBER] , власником особового рахунку була [PERSON] . Таким чином, з 01 травня 2022 по березень 2023 позивачем з власного рахунку було сплачено відповідачу грошові кошти за постачання газу за особовим рахунком [NUMBER] в сумі 1228 грн. 24 коп. Судом встановлено, що факт платежів підтверджується доданими квитанціями з банку, яка повністю співпадає з інформацією, що знаходиться на сайті відповідача 104.ua/. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.1212 ЦК України, на яку правомірно посилається позивач, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Із аналізу ст.1212 ЦК України, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності таких умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Суд вважає, що під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Позивачем, до позову долучено документи, які підтверджують те, що вказана сума була перерахована не тому постачальнику природного газу. Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи, той факт, що відповідачем не наведено доводів та не надано жодних доказів на підтвердження існування інших зобов`язань з позивачем, як на підставу отримання ним грошових коштів, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у повному розмірі, а саме по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 1073,60 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved