Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

[PERSON] через систему «ЕЛЕКТРОННИЙ СУД» звернулась до Київського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить встановити факт реєстрації шлюбу між нею, [PERSON] та [PERSON] , 08.05.1968, у міському РАГСі м. Пензи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами окремого провадження. Розгляд заяви заявник та її представник просили проводити за їх відсутністю, доводи викладені в заяві підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд судової справи належним чином, заперечень проти заяви суду не надав. Суд, за таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , був пенсіонером та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» його дружина [PERSON] має право на одноразову грошову допомогу дружині - в розмірі тримісячної пенсії годувальника та на пенсію в разі втрати годувальника. У зв`язку з викладеним, заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою стосовно призначення одноразової грошової допомоги. Рішенням від 17.11.2023 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управляння Пенсійного фонду України в Харківській області [PERSON] відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що в документах для призначення одноразової грошової допомоги, а саме в свідоцтві про шлюб, знайдені виправлення. Окремо в рішенні зазначено, що і для призначення пенсії в разі втрати годувальника в разі звернення за її призначенням немає законних підстав. У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] виданого міським РАГС м. Пензи 08.05.1968 у прізвищі чоловіка [PERSON] працівником РАГС здійснено наведення букви "О", далі у свідоцтві зазначено, що після реєстрації шлюбу привласнені прізвища: чоловіку [PERSON] ; дружині [PERSON] . Також на сторінці 10 паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Київським РВ ХМУУМВС України в Харківській області 26.03.1999, у відомостях про сімейний стан зазначено, що 08.05.1968 зареєстровано шлюб з громадянином [PERSON] . На сторінці 10 паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Київським РВ ХМУУМВС України в Харківській області 26.03.1999, у відомостях про сімейний стан зазначено, що 08.05.1968 зареєстровано шлюб з громадянкою [PERSON] . Виправлення вказаної помилки є неможливим, оскільки актовий запис вчинявся та міський РАГС м. Пензи знаходиться на території іншої держави, яка здійснила військову агресію проти України, а встановлення факту реєстрації шлюбу є необхідним для можливості призначення їй пенсії. Відповідно до відомостей про реєстрацію постійного місця проживання громадянина на 11 сторінці паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Київським РВ ХМУУМВС України в Харківській області 26.03.1999 та паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Київським РВ ХМУУМВС України в Харківській області 26.03.1999, у заявника та її покійного чоловіка зазначено одну й ту саму адресу проживання. Також до матеріалів справи додано копію довідки про склад сім`ї № 1021 від 17.06.2005, відповідно до якої, [PERSON] [INFO] , є дружиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення. В порядку ч. 1 п. 1\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 1\~ст. 316 ЦПК України\~заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 161/853/19, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). З таких обставин, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved