Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Крушинська А.А. звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 17 червня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничної районної державної адміністрації, актовий запис №366. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, між ними втрачено взаєморозуміння. Почуття любові один до одного, спільне господарство не ведеться, в зв`язку з чим шлюб існує формально. Примирення між сторонами та подальше збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою від 22 березня 2024 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений ухвалою строк недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою від 03 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання, призначене на 13 травня 2024 року не з`явився, однак представник позивача - Крушинська А.А. подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600264302240, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення. Таким чином, відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 червня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничної районної державної адміністрації м. Київ, актовий запис №366, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17 червня 1994 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач, звернувшись до суду з цим позовом про розірвання шлюбу, зазначив, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11, охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1211,20 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved