Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

В провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач вироком суду визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаним вироком встановлено факт порушення відповідачем правил дорожнього руху (далі - ПДР) під час керування ним транспортним засобом, що призвели до загибелі потерпілого. За інформацією зазначеною в централізованій базі даних позивача вбачається, що відповідач, як винуватець дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. До винесення вироку, рішенням суду у цивільній справі, з позивача стягнуто грошові кошти за позовом про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування на користь потерпілої сторони. Крім того, на підставі додаткового рішення з позивача також стягнуто понесені судові витрати, пов`язані із наданням правової допомоги у вказаній цивільній справі. Рішення суду було звернуто до примусового виконання. Позивач грошові кошти сплатив, переказавши їх на банківські реквізити приватного виконавця. Таким чином позивач виконав покладений на нього законодавством обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини правомірного володільця (водія) транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та набув право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи відповідальної за завдані збитки. Позивач надсилав відповідачу листи-претензії, щодо компенсації витрат в добровільному порядку, однак відповіді на них не отримав, будь-яких перерахунків відповідач не здійснював. На підставі викладеного, посилаючись на приписи законодавства позивач просив суд стягнути з відповідача понесені ним витрати та суму сплаченого судового збору. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 березня 2024 року прийнято до розгляду цивільну справу, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У судове засідання сторони не викликалися. Віповідач про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що 03 грудня 2020 року близько 20:00 відповідач керуючи транспортним засобом «ИЖ-Планета-3» без д.н.з., червоного кольору, не маючи права на керування вказаним транспортним засобом, рухаючись на території Золотоніського району Черкаської області по дорозі в с. Васютинці Золотоніського району Черкаської області від автошляху Н-08 Бориспіль-Запоріжжя, в напрямку с. Васютинці, в порушення вимог п.п. 2.1. (а), 10.1., 12.2. ПДР, у темну пору доби не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу зупинити керований мотоцикл у межах видимості дороги, а при зміні напрямку руху керованого ним транспортного засобу, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не впорався з керуванням, виїхав на ліве узбіччя по напрямку свого руху, після чого з`їхав у кювет, де відбулось падіння керованого ним транспортного засобу. В результаті даної ДТП пасажир мотоцикла марки «ИЖ-Планета-3», [PERSON] , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 05-8-02/344 від 05 грудня 2020 року, отримав тілесні ушкодження: травму голови з переломом кісток склепіння та основи черепа, ушкодженням твердої мозкової оболонки, крововиливами під м`які мозкові оболонки та під м`які мозочкові оболонки, забоєм розміченням головного мозку, крововиливами на м`яких покривах черепа, переломом кісток носа, забійними ранами та саднами голови; травмами грудної клітки з переломами (5-го ребра ліворуч, 2-го, 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го ребер праворуч) з ушкодженням правої легені та пристінкової плеври справа, забоєм легень, крововиливами в міжреберні м`язи справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень у зв`язку з небезпекою для життя, від яких знаходячись на місці пригоди помер. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 грудня 2020 року, виданого Чорнобаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 10). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 березня 2009 року, виданого Москаленківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлого [PERSON] , а її матір`ю є [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13 травня 2022 року у справі № 709/3/22 позовні вимоги представника позивача [PERSON] , як законного представника малолітньої [PERSON] , за довіреністю [PERSON] до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування задоволено повністю. Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник - [PERSON] , страхове відшкодування в розмірі 180000,00 гривень, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 32005,00 гривень, три відсотки річних в розмірі 5577,53 гривень, інфляційні втрати в розмірі 12789,51 гривень, а всього 230372,52 гривень. Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір в розмірі 2303,72 гривень (а.с. 17). Додатковим рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 травня 2022 року у справі № 709/3/22 стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник - [PERSON] , понесені судові витрати, пов`язані із наданням правової допомоги у розмірі 10000,00 гривень (а.с. 18-19). Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 06 липня 2022 року ВП № 06072209 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н. В., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Чорнобаївського районного суду Черкаської області № 709/3/22 виданого 24 червня 2022 року про стягнення з позивача страхового відшкодування у розмірі 230372,52 гривень; стягнення з позивача основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1000,00 гривень (а.с. 22 на звороті). Цього ж дня приватним виконавцем винесені також постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а саме визначено для позивача розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на загальну суму 260,00 гривень (а.с. 23 на звороті), та про стягнення з боржника основної винагороди, якою визначено стягнути з позивача основну винагороду у розмірі 23037,25 гривень (а.с. 24). Зі змісту позовної заяви та доданих до неї копій платіжних доручень вбачається, що позивач здійснив перекази на банківські реквізити приватного виконавця Павлюка Н. В. у розмірі 253669,77 гривень (а.с. 13) та 11260,00 гривень (а.с. 15), а також перекази на банківські реквізити Дніпровського відділу державної виконавчої служби у розмірі 2307,72 гривень (а.с. 12) та 599,27 гривень (а.с. 14), з урахуванням виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, а всього 267836,76 гривень. Крім того, судом встановлено, що вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2022 року у справі № 709/382/22, відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, і призначено йому у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України відповідача звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, два роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням вказаних норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 39.1., пп. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 ЦК України, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання (ч. 3 ст. 1193 ЦК України). Чинне законодавство України не передбачає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого. Аналогічна правова позиція зазначена в Постановах Верховного Суду № 466/4412/15-ц від 05 червня 2019 року; № 447/2438/16-ц від 02 жовтня 2019 року. Згідно з п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі. Статтею 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як роз`яснено у п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. У відповідності до положень п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. За таких обставин, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що МТСБУ відшкодувало шкоду, в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 267836,76 гривень, суд дійшов висновку, що вказана сума відшкодування відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати в сумі 3028,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved