Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.05.2023 року о 20 годині 00 хвилин в Одеській області в м. Ізмаїл на перехресті вул.Запорізьких козаків та вул. Г.Сковороди, [PERSON] керуючи транспортним засобом DAF XF 460 FT, д/н [NUMBER] з причепом Meiller MHVS 60/3, д/н [NUMBER] , при виїзді не нерегульоване перехрестя з вул. Г. Сковороди не надав перевагу у русі транспортному засобу «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , який рухався по головній дорозі по вул. Запорізьких козаків, внаслідок чого сталося ДТП з отриманням механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Транспортний засіб «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] . Згідно протоколу ДАІ від 30.05.2023 року №359038 та постанови суду від 12.06.2023 року ДТП сталася з вини водія [PERSON] . Відповідно до страхового акту страхової компанії «Уніка» сума страхового відшкодування склала 157\~400 грн. Фактичні витрати позивача на відновлення автомобіля «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , згідно рахунку-фактури №347 склали 196 590 грн. Сума відшкодування збитків за рахунок [PERSON] складає 196\~590-157\~400 = 39 190 грн. Позивач вказує, що, крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна. Від пригніченого стану дружини та нецільового використання коштів сімейного бюджету постраждали також позивач та діти 2012 та 2016 років народження. Також позивач вказує, що він та його сім`я більше ніж на місяць лишилися засобів пересування, що спричинило проблеми вдома та на роботі через неможливість виконувати позивачем деякі доручення керівника, що були пов`язані з переїздами по місту та за його межі. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює у 10\~000 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь 39\~190 грн. матеріальної шкоди, 10\~000,00 грн. моральної шкоди, та судовий збір у розмірі 1610,40 грн. В судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12,13,77,78,79,80,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що 30.05.2023 року о 20 годині 00 хвилин в Одеській області в м. Ізмаїл на перехресті вул.Запорізьких козаків та вул. Г.Сковороди, [PERSON] керуючи транспортним засобом DAF XF 460 FT, д/н [NUMBER] з причепом Meiller MHVS 60/3, д/н [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Г. Сковороди не надав перевагу у русі транспортному засобу «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , який рухався по головній дорозі по вул. Запорізьких козаків, внаслідок чого сталося ДТП з отриманням механічних пошкоджень з матеріальними збитками (а.с.5). Дані обставини встановлені постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.06.2023 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Отже, судом встановлено, що із вини [PERSON] сталася ДТП, в результаті якої транспортний засіб «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] [PERSON] є власником транспортного засобу «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] ТА (а.с.19). Згідно з рахунку-фактури №347, складеного ФОП [PERSON] загальна вартість робіт по ремонту автомобілю «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , та запчастин складає 196590 грн. (а.с.6-7). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , складеного 12.06.2023 року суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] на замовлення ПрАТ СК «Уніка» станом на 30.05.2023 року складає 600991,26 грн., ринкова вартість автомобілю може складати 429813,84 грн. Таким чином, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобупісля аварійного пошкодження колісного транспортного засобу «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , станом на 30.05.2023 року дорівнює без врахування ВТВ: 429\~813,84 грн. (а.с.9-13). Згідно звіту про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №48629 від 16.06.2023 року вартість пошкодженого транспортного засобу може становити 151\~636,73 грн. (а.с.32-34). Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається зі ст.317 ЦК України за змістом права власності власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною другою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з страхового акту / наказу №10857690965/1 цивільно-правова відповідальність ТОВ «Агротіртранс» (особа, яка керувала транспортним засобом на момент ДТП - [PERSON] ) на час дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ПрАТ «СК «УНІКА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213726282 (а.с.8). Відповідно до страхового акту / наказу №10857690965/1 розрахунок суми страхового відшкодування: страхова сума 160000 грн., вартість відновлювального ремонту, визначено на підставі звіту експерту 600991,26 грн., вартість транспортного засобу, що підлягають заміні на підставі звіту 429813,84 грн., вартість транспортного засобу в пошкодженому стані згідно зобов`язуючої пропозиції 151636,73 грн., вартість матеріального збитку 160\~000 грн., франшиза 2600 грн., сума розрахунку страхового відшкодування згідно акту погодження 157 400 грн. (а.с.8). На підставі вказаного страхового акту та Полісу ОСЦПВВНТЗ встановлено виплатити страхове відшкодування [PERSON] згідно розрахунку у розмірі 157 400 грн. наступним чином: 157400 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] . Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, шо при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За висновком Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, з яким погодився Верховний Суд у постанові по справі №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, вказувалося, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика в силу положень закону не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від ліміту страхового відшкодування (страхової виплати). Відносини між винною особою та її страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону № 1961-IV, згідно з якою у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи, що відповідно до рахунку-фактури №347, складеного ФОП [PERSON] загальна вартість робіт по ремонту автомобілю «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , та запчастин складає 196590 грн., страхове відшкодування згідно страхового акту складає у розмірі 157 400 грн., розмір завданої шкоди, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 39190 грн. (196\~590-157400). Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Будь-яких доказів у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач виплачував позивачу відшкодування матеріальної шкоди матеріали справи не містять. Частиною 1 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення\~матеріальної шкоди підлягає задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] сума матеріальної шкоди у розмірі 39190 грн. Що стосується вимог позивача [PERSON] щодо стягнення на його користь моральної шкоди з відповідача [PERSON] в розмірі 10\~000 грн., суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає \~у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами до пункту 9 внесеними постановою від 25.05.2001 р. №5), роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням його майна, протиправність дій відповідача [PERSON] , причинний зв`язок між такими діями та їх наслідками, вину відповідача в завданні моральної шкоди позивачеві, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості у відшкодування моральної шкоди грошової компенсації в сумі 5\~000 грн., отже вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягує судовий збір відповідача на користь позивача. Згідно квитанцій від 01.08.2023 року (а.с.1.2) позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1610,40 грн. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно сумі задоволених позовних вимог у розмірі 1446,71 грн. (89,84%).

Outcome: partial