Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся представник позивача адвокат Вітошко В.А. з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна. В позовній заяві вказав, що [PERSON] є власником 47/200 частин будинковолодіння [ADDRESS] співвласниками даного будинковолодіння є [PERSON] 47/200, [PERSON] 11/100, [PERSON] 4/100. Також одним із співвласників вище зазначеної квартири була мама позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що фактично незважаючи на спільну часткову власність вищевказаного будинковолодіння між сторонами було встановлено порядок роздільного користування будинковолодіння [ADDRESS] та відповідно до технічного паспорту розділено на 5 окремих квартир загальною площею 226,5м.кв з якої житлова 87,6м.кв. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема на майно, а саме: на 38/100 частини будинковолодіння [ADDRESS] . Зазначив, що позивач, [PERSON] , являється спадкоємцем майнових прав та обов`язків померлої [PERSON] за законом. У зв`язку із смертю [PERSON] та відкриттям спадщини позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Приватного нотаріуса Копилової В.В., із заявою про прийняття спадщини та про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте, нотаріусом Копиловою В.В. позивачу було повідомлено, що за результатами перевірки було встановлено, що на будинок [ADDRESS] , який належить на праві спільної часткової власності разом з померлою [PERSON] , [PERSON] (позивачу), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 24.06.2004 11:24:10 за № 40024 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, 08200, Київська обл., Бучанський р., м. Ірпінь, вул. Центральна, 55, накладено арешт на підставі листа, ВХ420 N90/11, 16.12.1996, Народного суд м.Ірпінь. Зазначив, що арешт на будинковолодіння накладався судом в рамках цивільної справи про поділ 17/100 частин будинку між [PERSON] до [PERSON] про виділ частки з спільної власності будинковолодіння, рішення (мирова угода) по якому були прийнято Ірпінським міським судом ще в 1998 році та залишено без змін ухвалою Київського обласного суду 30 березня 1999 року. 30.11.2022 року представник позивача звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про отримання мирової угоди по справі 2-754/1998 в рамках якої власне і було накладено арешт, однак відповідно до відповіді суду від 09.12.2022 року судом надано інформацію, що суд позбавлений надати копії запитуваних рішень у зв`язку з пожежею, що сталась в суді в ніч з 26 на 27 травня 2004 року. Оскільки судова справа 2-754/1998 та рішення суду прийняті по даній справі знищені питання щодо скасування заходів забезпечення позову, в рамках вищевказаної справи, вирішуватись без матеріалів справи суд не може. Вважає, що оскільки матеріали про накладення арешту на будинок [ADDRESS] знищені, а судових спорів відносно даного об`єкту з 1999 року немає, відкриті виконавчі провадження відсутні, наявні всі підстави для зняття арешту із житлового будинку що знаходиться за адресою: квартиру [ADDRESS] від 24.06.2004 11:24:10 за № 40024 внесені реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, накладено арешт на підставі листа, ВХ420 N90/11, 16.12.1996 року тому, вимоги щодо зняття арешту з майна є обґрунтованими, оскільки власники майна позбавлені можливості прийняти в спадщину спадкове майно, мирно володіти і розпоряджатися своїм майном, а іншого способу захисту прав позивачки не існує. В зв`язку з викладеним вище просили суд, зняти арешт з будинку за адресою: [ADDRESS] вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо арешту вказаного будинку, які були внесені 24.06.2004 11:24:10 за № 40024 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, реєстраційний номер обтяження 40024. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Вітошко В.А. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивач подала заяву, в якій просила розгляд справи № 367/9882/23 проводити у її відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та винести рішення у підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася, про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялась\~належним чином. Через канцелярію суду позивач подала заяву, в якій просила розгляд справи № 367/9882/23 проводити у її відсутність, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Також зазначила, що проти прийняття рішення в підготовчому засіданні не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду позивач подав заяву, в якій просив розгляд справи № 367/9882/23 проводити у її відсутність, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Також зазначив, що проти прийняття рішення в підготовчому засіданні не заперечує. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що\~відповідно до\~Договору дарування\~№ 1-584 від 16 березня 1981 року, виданий державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Копилова В.В., [PERSON] та [PERSON] є власниками по 47/200 частини будинковолодіння [ADDRESS] , що також підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 320483599 та № 320485642 від 18.01.2023.(а.с.17-25) Також з матеріалів справи вбачається, що співвласниками будинковолодіння [ADDRESS] також є [PERSON] 11/100, [PERSON] 4/100, та [PERSON] [INFO] . Встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 грудня 2022 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28 березня 2023 року Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого повторно 28 березня 2023 року Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).(а.с.10) Також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина зокрема на майно, а саме: на 38/100 частини будинковолодіння [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72437527 від 11.05.2023, спадкова справ зареєстрована у Спадковому реєстрі № 70638490 та за номером у нотаріуса № 8/2023. Відповідно до спадкової справи № 8/2023 заведеної 11 травня 2023 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , позивач, [PERSON] , являється спадкоємцем майнових прав та обов`язків за законом. Встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 356472842 від 30.11.2023, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , 24.06.2004 11:24:10 за № 40024 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, 08200, Київська обл., Бучанський р., м. Ірпінь, вул. Центральна, 55, накладено арешт на підставі листа, ВХ420 N90/11, 16.12.1996, Народного суду м. Ірпінь.(а.с.22-25) Згідно з\~Рішенням Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~від 25\~грудня 1998р.,\~було задоволено\~позов [PERSON] ,\~ [PERSON] в\~інтересах неповнолітньої\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~виділ частки\~з спільної\~власності на\~будинковолодіння,\~та розділено\~17/100\~частин будинковолодіння\~ [ADDRESS] і\~визнавши,\~за [PERSON] \~право власності\~на 2/100\~частини вказаного\~будинковолодіння;\~за [PERSON] \~право власності\~на 11/100 частини вказаного будинковолодіння, а за [PERSON] залишено право власності на 4/100 частини будинковолодіння.(а.с.34-36) Відповідно до відповіді Ірпінського міського суду Київської області від 09.12.2022 року щодо надання копії рішення та копії мирової угоди по справі 2-754/1998 року, судом повідомлено, що у зв`язку з пожежею, що сталась в суді в ніч з 26 на 27 травня 2004 року, суд позбавлений можливості надати копії вищевказаних документів.(а.с.16) Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до Постанови Верховного\~Суду України\~від 15.05.2013\~року в\~справі №\~6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пунктом 9 постанови № 5 від 03 червня 2016р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1\~ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Враховуючи те, що матеріали про накладення арешту на будинок [ADDRESS] знищені, а судових спорів відносно даного об`єкту з 1999 року немає, відкриті виконавчі провадження відсутні, наявні всі підстави для зняття арешту із житлового будинку [ADDRESS] від 24.06.2004 11:24:10 за № 40024 внесені реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора, накладено арешт на підставі листа, ВХ420 N90/11, 16.12.1996 року, суд приходить до висновку, що вимоги щодо зняття арешту з майна є обґрунтованими, оскільки власники майна позбавлені можливості прийняти в спадщину спадкове майно, мирно володіти і розпоряджатися своїм майном. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved