Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-16 00:00:00

Позивач ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позовна заява вмотивована тим, що Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.. Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у відповідності із Законом України\~«Про ринок\~електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) - постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг опубліковано в засобах масової інформації та на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» https://yasno.com.ua. Відповідно до п. 13 розділу ХVІІ\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Відповідач в точці продажу електроенергії за адресою: [ADDRESS] є споживачем універсальної послуги з 01.01.2019 року та приєднався до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір станом на 01.01.2019 були відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору. На [PERSON] відкритий особовий рахунок [NUMBER] . Проте боржник не виконував свої обов`язки споживача в частині своєчасної та повної оплати за спожиту ним електричну енергію за адресою [ADDRESS] . Так, як вбачається з розрахунку, за період 01.01.2019 року 01.09.2023 року було спожито по приладу обліку 18730 кВтг на загальну суму 29846,25 грн., з яких сплачено 00,00 грн. Отже, заборгованість за спожиту електричну енергію складає 29846,25 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також 3% річних у розмірі 428,26 грн. та інфляційні втрати\~121,62 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просить суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, не проти винесення заочного рішення. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому\~статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» є суб`єктом господарювання, який створений з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. У відповідності до Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. Постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідач [PERSON] є споживачем електроенергії в точці продажу електроенергії по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , з 01.01.2019 року та приєдналася до діючого договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оскільки продовжує споживати електричну енергію (письмові звернення щодо відключення об`єкту і наміру розірвати публічний договір були відсутні), яка постачається на об`єкт, згідно умов нового договору. При цьому відповідач продовжує використовувати електричну енергію, тим самим підтвердила факт приєднання до договору. Згідно з пунктами 4.3, 4.13, 5.1.2.30 ПРРЕЕ, обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого, згідно з п. 10 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 виконує відповідний оператор систем розподілу. Таке твердження кореспондується з п. 2.5.4 Розділу II, 12.4.4 Розділу XII Перехідні положення Кодексу Комерційного обліку електричної енергії, затверджений Постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018. Відповідно до п. 2.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. У п.п. 1 п. 6.2. Договору зазначається, що Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору. Відповідно до п. 9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством. Згідно з п. 5.10 договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем. Умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією «Побутова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», яка є додатком 3 до цього Договору (п.3.1. Договору). В розділі «Термін оплати» Комерційної пропозиції «Побутова» зазначено, що: розрахунковий період становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця. Оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше ніж 10 робочих днів від дати його отримання Споживачем, однак не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Із розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що за період з 01.01.2019 по 01.09.2023 за адресою: [ADDRESS] , було спожито по приладу обліку 18730 кВтг на загальну суму 29846,25 грн., з яких сплачено 00,00 грн. Отже, заборгованість за спожиту електричну енергію складає 29846,25 грн., на яку нараховано 3% річних у розмірі 428,26 грн. та інфляційні втрати\~121,62 грн. 18.09.2023 року позивачем направлена вимога відповідачу про сплату заборгованості за використану електричну енергію, однак заборгованість відповідачем не сплачена. Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Крім того, вимогами ч.4 ст.319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. У відповідності до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області. ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було опубліковано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в засобах масової інформації, а також розміщено а офіційному веб-сайті https://yasno.com.ua. Відповідно до п.13 розділу ХVІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЗУ «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1ст. 627 ЦК України закріплює, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем в позовній заяві, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, щодо сплати за послугу за спожиту електричну енергію, останній на суму заборгованості також були нараховані 3% річних за період з 21.02.2019 по 11.03.2020 в розмірі 428,26 грн. та інфляційні втрати за період з 21.02.2019 по 11.03.2020, які склали 121,62 грн. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються матеріалами справи. У відповідності до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється у три роки. Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень, яким було доповнено\~Цивільний кодекс України\~відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корононарісної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 р. № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Так, Постановою КМУ «Про запобігання поширенню та території України Гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.202020 р. № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 р. на всій території України. А\~Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з мстою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 р. № 1236\~«з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 19 грудня 2020 року до 31 березня 2022 року на території України встановлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з мстою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"та від 22 липня 2020 р. N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVTD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".\~Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236 і від 29 червня 2021 р. № 677» від 23 лютого 2022 р. № 229, якою, зокрема продовжено до 31 травня (раніше - березня) 2022 р. на території України карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19). Постановою від 27.05.2022 р. 7С 630 продовжено дію карантину до 31 серпня 2022 р. Постановою від 19.08.2022 р. № 928 уряд вніс зміни, зокрема, до п. 1\~постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 р. № 1236, продовживши карантин до 31\~грудня 2022 р. Постановою КМ України від 23.12.2022 р. № 1423\~продовжено дію карантину до 30 квітня 2023 р. Постановою КМУ України від 25.04.2023 р. № 383 продовжено дію карантину до 30 червня 2023 р. Таким чином строк дії позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.01.2019 року по 01.09.2023 року продовжено до 30 червня 2023 року. Окрім того,\~Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»\~(№64/2022) воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (на часткову зміну статті 1 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб з\~Указом Президента України від 17.05.2022 р. N 341/2022) (на часткову зміну статті 1 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з\~Указом Президента України від 12.08.2022 р. N 573/2022) (на часткову зміну статті 1 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з\~Указом Президента України від 07.11.2022 р. N 757/2022) (на часткову зміну статті 1 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з\~Указом Президента України від 06.02.2023 р. N 58/2023) (на часткову зміну статті 1 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з\~Указом Президента України від 01.05.2023 р. N 254/2023) 15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято\~Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~(№ 2120-ІХ), відповідно до якого\~прикінцеві та перехідні положення ЦК України\~були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст.\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу, свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Таким чином, строк позовної давності, продовжено і не є пропущеним стороною позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши надані суду письмові докази, враховуючи проаналізовані норми права, а також те, що відповідач не скористалася своїм правом і не подала відзив на позовну заяву, не спростувала позовні вимоги, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 2684 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved