Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання від 07.06.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, реєстровий № 261. В обґрунтування заяви зазначає, що 07 червня 1988 року між мною, [PERSON] та [PERSON] укладено письмовий договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Зелінською Т.І. та зареєстрований за № 2618. 10 червня 1988 року право власності заявника на житловий будинок з надвірними будівлями зареєстровано в Ізюмському БТІ на підставі вищезазначеного договору, про що внесена запис у реєстраційну книгу за № 4039. Згідно договору, укладеного з [PERSON] , вона передає [PERSON] у власність житловий будинок з надвірними будівлями, належний їй на праві власності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а заявник зобов`язувався її довічно повністю утримувати, надавши одну кімнату в цьому будинку для її проживання. З моменту укладення вищезазначеного договору і по теперішній час, заявник проживає в цьому будинку за адресою: [ADDRESS] та 13.05.2000 року офіційно зареєструвала місце проживання за вищезазначеною адресою. [INFO] померла відчужувач, [PERSON] 21 січня 2019 року обтяження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у виді заборони на нерухоме майно, яке виникло на підставі договору довічного утримання - серія та номер 2618, виданий 07.06.1988 року Ізюмською державною нотаріальною конторою, було погашено/знято, про що 23.01.2019 р. внесено відомості до реєстру речових прав на нерухоме майно. Згодом заявник зробила Технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та звернулася з заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно для реєстрації свого права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належить мені на праві власності, відповідно до письмового, нотаріально посвідченого Договору довічного утримання реєстраційний номер 2618 від 07.06.1988 року, але Державним реєстратором прав на нерухоме майно винесено рішення № 69648470 від 09 жовтня 2023 р. про відмову в проведенні реєстраційної дії, в зв`язку з тим, що вищезазначений Договір має технічну помилку. Так нотаріусом при укладенні цього договору помилково було вказано адресу житлового будинку - [ADDRESS] , замість правильної адреси - [ADDRESS] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2024 залучено до участі у справі заінтересовану особу - Ізюмську міську раду Харківської області. Заявник в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Представники заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, про час, дату, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не надав. Суд, дослідивши зібрані по справі матеріали та докази, дійшов висновку, що дані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 07.06.1988 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Зелінською Т.І. та зареєстрований за № 2618 Згідно п.1 договору [PERSON] передає у власність [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 594 кв.м. На вказаній земельній ділянці розташоване: житлова будівля під літерою А-ІЖ, житлова площа якого складає 36,3кв.м., а також господарські споруди: [PERSON] , вбиральня В, гараж, сарай Є. Відповідно до п.4 договору [PERSON] зобов`язується довічно повністю утримувати [PERSON] , забезпечуючи її одягом, харчуванням, доглядом, необхідною допомогою і зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні одну житлову кімнату. [INFO] померла відчужувач, [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] 21 січня 2019 року обтяження на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у виді заборони на нерухоме майно, яке виникло на підставі договору довічного утримання - серія та номер 2618, виданий 07.06.1988 року Ізюмською державною нотаріальною конторою, було погашено/знято, про що 23.01.2019 р. внесено відомості до реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виконаний на замовлення [PERSON] , загальна площа приміщень складає 63,1кв.м.; житлова площа приміщень - 36,3 кв.м.; нежитлова площа - 26,8кв.м.; кількість житлових кімнат - 3; площа забудови - 87,3кв.м.; кількість поверхів - 1; загальна площа будівлі - 63,1кв.м. Також згідно вказаного технічного паспорту, загальна площа земельної ділянки складає 594кв.м. Державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було винесено рішення № 69648470 від 09 жовтня 2023 р. про відмову в проведенні реєстраційної дії, в зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вирішуючи питання про встановлення даного факту, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, з аналізу змісту наданих доказів можна зробити висновок, що заявнику належить саме житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved