Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , територіальна громада с. Садки в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , померлої [INFO] в с. Садки, Жидачівського району Львівської області та визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 2,74 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11959 від 19.06.1997. Обґрунтування позовних вимог. [INFO] померла бабуся позивачки по батьковій лінії [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 2.74 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11959 від 19.06.1997 року. Згідно довідки Ходорівської міської ради № 20 від 17.01.2024 року, [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради заповіт не посвідчувався. На момент смерті [PERSON] разом і нею постійно проживав її син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном в піврічний термін після її смерті. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Після смерті [PERSON] , її син [PERSON] фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак юридично спадщину не оформив. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, площею 2.74 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №11959 від 19.06.1997 року, що він фактично успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , однак юридично не оформив своїх спадкових прав. Згідно довідки Ходорівської міської ради №595 від 11.10.2021, [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з ним до дня смерті і на день смерті проживала дочка [PERSON] , яка проживає і в даний час. У виконкомі Вербицької сільської ради заповіт від [PERSON] не посвідчувався. [PERSON] в шестимісячний термін після смерті батька [PERSON] , вступила у володіння спадковим майном, займалася похороном та обробляє земельні ділянки. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] , іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом, окрім позивачки, були дочка покійного [PERSON] та дружина [PERSON] , однак вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, прийняту після смерті свого батька, а тому звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Медвідь Н.С., внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №98/2021. Одночасно, [PERSON] повідомила нотаріусу, що на спадщину після смерті свого батька не претендує. Свідоцтва про право на спадщину позивачці ще не видавались. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину відносно права на земельну частку (пай), що її батько фактично успадкував після своєї матері [PERSON] , але оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то представник позивачки звернувся із запитом у Відділ №5 у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області. Довідкою від 18.01.2024 року було повідомлено про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів В право на земельну частку (пай) по Вербицькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №11959 від 19.06.1997 року на [PERSON] .. Реєстраційний номер 67. Площа земельної ділянки - 2.74 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 04.06.1997 року №352. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались. 06.02.2024 року позивачка звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради, що належала [PERSON] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який спадщину прийняв, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Окрім того, позивачка немає можливості документально підтвердити родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] прізвище його матері вказано " [PERSON] ", а у свідоцтві про смерть " [PERSON] ". Для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] .. Окрім того, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку. оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай), через втрату такого. За таких обставин позивачка вимушена звертатися до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем та вимогою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 23.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 12.03.2024 /а.с.26-27/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 12.03.2024 витребувано у приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. спадкову справу №98/2021, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , та підготовче засідання відкладено на 01.04.2024 /а.с.51-52/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.04.2024 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.04.2024 /а.с.70-71/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.04.2024 справу розглядом відкладено на 10.05.2024 у зв`язку з клопотанням представника позивачки /а.с.80/. Розгляд справи по суті відбувся 10.05.2024 за участю представника позивачки [PERSON] та третьої особи [PERSON] . Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки /а.с.44,87/. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки /а.с.36/. Представник третьої сооби територіальної громади с. Садки в особі Ходорівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника Ходорівської міської ради /а.с.41-42/. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.10.1954 Вербицькою сільрадою Ходорівського району Дрогобицької області [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений відповідний запис №10, а його матір`ю була [PERSON] /а.с.9/. Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 12.02.1992 [PERSON] та [PERSON] одружились 28.08.1976, про що було зроблено відповідний запис №15. Після одруження дружині присвоєно прізвище на « [PERSON] » /а.с.10/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.10.1977 Вербицької сільрадою Жидачівського району Львівської області [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблений відповідний запис №35, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] повторно виданого 28.12.2023 Жидачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] померла [INFO] /а.с.12/. Згідно довідки виданої виконкомом Ходорівської міської ради Стрийського району, Львівської області №20 від 17.01.2024 про те, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради заповіт не посвідчувався. На момент смерті [PERSON] разом з нею постійно проживав та був зареєстрований її син [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном в піврічний термін після її смерті /а.с.13/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №75715382 від 06.02.2024 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.14/. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №75715366 від 06.02.2024 за [PERSON] заповіт не числиться /а.с.69/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 26.09.2019 Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] помер [INFO] /а.с.15/. Згідно довідки виданої виконкомом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області №595 від 11.10.2021 про те що згідно записів у по-господарській книзі № 1 числиться господарство по [ADDRESS] де проживав [PERSON] , який помер [INFO] . Відсутність заборони на майно в [ADDRESS] перевірено. Заборгованості по податкових та страхових платежах за 2020 немає. [PERSON] був зареєстрований та проживав [ADDRESS] , разом з ним до дня смерті і на день смерті проживала дочка - [PERSON] , яка проживає і в даний час. Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Вербицької сільської ради заповіт не посвідчувався. [PERSON] в шестимісячний термін після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , вступила у володіння спадковим майном, займалася похороном та обробляє земельні ділянки /а.с.16/. Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадкового реєстру №66919179 від 20.10.2021 після смерті [PERSON] заводилась спадкова справа №98/2021, номер у спадковому реєстрі: 68498557 /а.с.17, 60/. Згідно заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину від 20.10.2021 останні зазначає, що спадшину вона прийняла, так як була зареєстрована разом із спадкодавцем, що підтверджує Довідка видана виконавчим комітетом Ходорівської міської ради №595 від 11.10.2021 подана нею приватному нотаріусу Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. 10.10.2021 /а.с.61/. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти, спадкові договори) №66911358 від 20.10.2021 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.64/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66911362 від 20.10.2021 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.65/. Згідно довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.01.2024 повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Вербицькій сільській раді, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 04.06.1997 № 352, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,74 умовних кадастрових гектарів на території Вербицької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 11959 зареєстрований 19.06.1997 за №67. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.18/. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Медвідь Н.С. від 06.02.2024 №4 відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її батька [PERSON] на земельну частку (пай) на території Вербицької сільської ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району,Львівської області, що належала [PERSON] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що належала померлому і є спадковим майном /а.с.20/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відтак, до правовідносин стосовно спадкування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , застосовуються норми ЦК УРСР. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Стосовно правовідносин, які стосуються спадкування [PERSON] земельної частки пай після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , суд застосовує норми ЦК України. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті1218,1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Приписами статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.батька, так і з боку матері. Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] за ступенем споріднення мати - син, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, а також поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення вказаного юридичного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] . Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а отже вважається таким, що прийняв спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963. В свою чергу позивачка [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла у встановленому законом порядку, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved