Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.02.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 78772134. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників № 10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 235 грн., з яких: 5475 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14760 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 20 235 грн., з яких: 5475 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14760 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 11.02.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 78772134 на суму 3000 грн. строком на 30 (тридцять) днів та процентною ставкою 2,5 % від суми позики за кожен день (а.с. 6-8). Згідно п. 1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (а.с. 6). Відповідно до п. 5.3. Договору позики, Позичальник до моменту підписання даного Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-licence/ («наділ Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладання цього Договору йому зрозумілі (а.с. зворот 6). Додатковою угодою № 78772134 від 18.02.2023 року до Договору позики № 78772134, позикодавець збільшив суму наданої позики позичальнику на 2500,00 грн. (а.с. 9-10). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.11-12). Згідно п. 1.2. Договору факторингу, перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги заборгованості до Боржника відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною Договору (а.с. зворот 11). Із матеріалів справи вбачається, що 21.09.2023 року ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та «ФК «ЄАПБ» підписали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників № 10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 (а.с. 15). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників № 10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 235 грн., з яких: 5475 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14760 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.16). З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та у зв`язку із цим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» у розмірі 20 235 грн., з яких: 5475 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 14760 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с. 16). Таким чином, судом встановлено, що договір позики № 78772134 між між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] був укладений 11.02.2023 року, тобто після укладення 14.06.2021 року договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», за умовами якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Отже, до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 78772134, оскільки зазначений договір був укладений 11.02.2023 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «ФК «ЄАПБ» було передано право вимоги за договорами позики, був укладений 14.06.2021 року, тобто до укладення договору позики. Виходячи з вищевказаного, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позивачем позову, оскільки ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем, бо не довів своє право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за договором позики, укладеним 11.02.2023 року між останнім та ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів». Зазначені висновки відповідають судовій практиці суду апеляційної інстанції, викладені у постанові Волинського апеляційного суду від 05.02.2024 року у справі № 161/14832/23 року. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Також, п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed