Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

21 березня 2019 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, вказавши, що відповідачам щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , але відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.11.2013 року по 01.02.2018року за послугу з постачання теплової енергіїв розмірі 12\~157,53 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів та сплачений судовий збір. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2019 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (а.с.20) Ухвалою судді Вікторович Н.Ю. від 26 квітня 2019 року відкрито провадження по вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. (а.с.27) Заочним рішенням суду від 15 липня 2019 року заявлені позовну вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задоволено в повному обсязі. (а.с. 36-37) 11 березня 2024 року відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій зазначила, що про існування вказаного заочного рішення вона дізналась лише 27 лютого 2024 року. З 2013 року вона разом з відповідачем [PERSON] мешкають за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] . Крім того, просила суд врахувати, що позивач звертається з позовом про стягнення заборгованості за період з жовтня 2018 року по травень 2018 року, при цьому питання щодо поновлення строків позовної давності в рішенні не вирішувалось, просила суд застосувати до даних правовідносин позовну давність, яка встановлена законом протягом трьох років. (а.с. 72-75) 18 квітня 2024 року від представника позивача на адресу суду надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких зазначила, що відповідачем не наведено доказів, які мають істотне значення для розгляду справи, а тому відсутні підстави для скасування заочного рішення. Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року заяву відповідача [PERSON] задоволено та заочне рішення суду від 15 липня 2019 року по вказаній справі скасовано. Розгляд справи призначено в спрощеному позовному провадження без виклику сторін в судове засідання. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. 02 травня 2024 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява про стягнення заборгованості, в якій представник позивача просила суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2013 року по 01.04.2024 в розмірі 45\~676,34 грн. з них: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2013 року по 01.04.2024 року в розмірі 45130,33 грн., плата за абонентське обслуговування з період з 05.11.2021 року по 01.04.2024 року в розмірі 546,01 грн. та стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1921,00 грн. Представником позивача було направлено на адресу відповідачів уточнену позовну заяву. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України\~"Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії" (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч.8 ст.178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч.1 ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані за вказаною адресою значаться: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 15.07.2003 року; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 15.07.2003 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 02.11.1995 року та [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 14.10.2008 року. (а.с. 8) Відповідно до копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , [INFO] була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та зареєструвалась за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 78-81) Відповідно до п.18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунком. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. За положеннями ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). З 05.11.2021р.\~згідно до п. 11 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.06.2018 року встановлено розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 33,74 грн.(з ПДВ), та плату за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі у розмірі 22,05 грн. (з ПДВ) на підставі Наказу КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» №712 від 03.11.2021р.; та з 01.12.2021р. розмір плати за абонентське обслуговування за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з витратами на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі 35,19 грн. (з ПДВ), та плату за абонентське обслуговування без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії у розмірі у розмірі\~22,05\~грн. (з ПДВ) на підставі Наказу КПТМ «КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА» №791 від 30.11.2021р. Судом встановлено, що договір на надання послуг з постачання теплової енергії між КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачами по справі не укладався, але теплова енергія у квартиру, надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідачі не надавали, таким чином, останні знаходиться у фактичних договірних відносинах з КПТМ «Криворіжтепломережа». Згідно розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] по отриманню комунальних послуг, які надаються позивачем, за адресою: [ADDRESS] , утворилась заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2013 року по 01.04.2024 року в сумі 45676,34 грн. Нарахування плати за надані послуги з централізованого опалення проведено на підставі тарифів, затверджених постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України № 1844 від 14.12.2010 року, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року в редакції від 09.06.2016 року, Постанов НКРЕКП №1782 від 06.10.2016 року, №1536 від 31.12.2017 року, №240 від 27.02.218 року, №1752 від 10.12.2018 року та Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради №530 від 22.10.2021 року. Крім того, ст.ст. 11, 526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. В даному випадку підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами по справі є акти про подачу теплоносія та про його відключення. Відмова відповідачів сплачувати заборгованість за використану теплову енергію веде до неможливості розрахунків позивача з постачальником енергетичних ресурсів, що значною мірою погіршує фінансове та економічне становище енергетичних галузей, паралізує їх діяльність. У зв`язку з цим, позивачу значною мірою обмежуються ліміти на постачання природного газу та електроенергії, що спричиняє позивачу шкоду у великих розмірах. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачами не позбавляє останніх обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у їх власності, користуванні. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Дослідивши заяву відповідача [PERSON] від 11 березня 2024 року та посилання на застосування позовної давності, суд вважає що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач уточнивши заявлені позовні вимоги, звернувся до суду із вимогами про стягнення заборгованості за період з листопада 2013 року по квітень 2024 року включно. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частин 3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд зазначає, що з урахуванням того, що по справі судом було ухвалено заочне рішення у відсутність відповідачів, які не були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому був позбавлені можливості подати заяву про застосування строку позовної давності до суду при первісному розгляді справи, то розглядаючи справу після скасування заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути заяву відповідачів, викладену в заяві про перегляд заочного рішення, щодо застосування строку позовної давності. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14ц. Згідно ст.ст. 256,257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93 та №22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Оскільки характер правовідносин, що склалися між сторонами. передбачає внесення оплати за фактичного надані послуги з теплопостачання шляхом здійснення періодичних щомісячних платежів, то строк позовної давності повинен обраховуватися щодо кожного платежу окремо. Таким чином, стягненню на користь позивача підлягають суми, що були нараховані у межах трирічного строку позовної давності, з урахуванням того, що позов був поданий 21.03.2019 року, тобто період з 21.03.2016року по 01.04.2024 року, що відповідно до наданого представником позивача розрахунку заборгованості за період з 01.11.2013 року по 01.04.2024 року складає33\~613,83грн.(відповідно до розрахунку заборгованості, розмір заборгованості станом на 03.2016 року складає 11\~516,60 грн., загальна сума заборгованості за період з 01.11.2013 року по 01.04.2024 року становила 45\~130,33 грн.) Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності є спільною рисою правових систем Держав - учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), №66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість може бути стягнута в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з 21 березня 2016 року по 01 квітня 2024 року, що становить 45\~130,33 грн. Відповідачами до суду не надано доказів та відповідно оформлених претензій щодо неналежної якості наданих послуг, як і в цілому не наведено ніяких фактів невиконання позивачем вказаних вище послуг. Відповідно до ст.541ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч.1ст.543 ЦК України,\~у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до долучених до матеріалів справи доказів, відповідач [PERSON] з 09.12.2019 року знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з 21.03.2016 року по 09.12.2019 року, що становить 15697,05 грн. Крім того, суд зазначає, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2013 року по 01.04.2024року з відповідача [PERSON] , [INFO] , який у вказаний період був неповнолітнім. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) ( ч.1 ст.34 ЦК України). Спірні правовідносини не підпадають під вимоги ст.33 ЦК України, якою передбачено цивільна відповідальність неповнолітньої особи. Відповідач [PERSON] досягла повноліття [INFO] , тому з цього часу він має відповідати по зобов`язанням щодо оплати житлово-комунальних послуг, в т.ч. за послугу з централізованого опалення, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] за послуги з постачання теплової енергії підлягають частковому задоволенню за період з 10.07.2018 року по 01.04.2024 року. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості,підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з постачання централізованого опалення, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно не здійснювали оплату спожитих послуг, що сприяло накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг не зверталися. На підставі вище викладеного, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за період з 21.03.2016 року по 01.08.2018 року, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підлягає стягнення заборгованість за період з 01.08.2018 року по 01.01.2020 року та з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягнення заборгованість за період з 01.01.2020 року по 01.04.2024 року, в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, що становить 33\~613,83 грн. При зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір за вимогу майнового характеру, як юридична особа у розмірі 1921,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги про заборгованість в сумі 33\~613,83 грн. Таким чином пропорційність задоволених вимог становить 25,52% (33\~613,83,57х100:45130,33), а пропорційність вимог, в задоволені яких відмовлено становить 74,48 (100-25,52=74,48). Оскільки вимоги позивача задоволені на 74,48%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в сумі 1430,76 грн. (1921,00:100 х 74,48=1430,76). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial