Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

05 березня 2024 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Мєркулова В.О. до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Територіальний підрозділ Центру надання адміністративних послуг м. Запоріжжя по Олександрівському району, за результатом розгляду якої позивач просить: визнати [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , та [PERSON] [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстроване місце проживання : [ADDRESS] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є користувачем квартири за адресою [ADDRESS] , на підставі Ордеру № 175 на житлове приміщення Серії «М» від 30.05.2013 року на підставі рішення 21 сесії ЗМР №31 від 27.04.2012 року. У зазначеній квартирі зареєстрована її донька [PERSON] [INFO] та її онука [PERSON] , [INFO] . Позивачка має намір реалізувати своє право на приватизацію та оформити право власності на своє житлове приміщення. Відповідачі не проживають в зазначеній квартирі понад два роки, яку покинули добровільно. На даний час відповідачки проживають в Німеччині. Відповідачки не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей в будинку не мають і взагалі ні на що не претендують, проти зняття з місця реєстрації не заперечують. Ніяких перешкод у проживанні відповідачок [PERSON] не чинилося, вони добровільно давно поїхали з квартири та змінили місце проживання. Реєстрація відповідачок в квартирі створюють перешкоду у подальшому процесі приватизації вищезазначеної квартири, оскільки у зв`язку з проживанням в іншій країні у відповідачок відсутня можливість особисто надати згоду на зняття їх з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного, просить суд: визнати [PERSON] , та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та на його задоволенні наполягає. Відповідачки надали суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 07 березня 2024 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено у підготовче судове засідання. (а.с. 37-38) Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року підготовче судове засідання відкладено; продовжено строк проведення підготовчого провадження до 24 травня 2024 року. (а.с. 51-52) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги заяви представників позивача та відповідачів, кожного в окремості, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є користувачем квартири за адресою [ADDRESS] , на підставі Ордеру № 175 на житлове приміщення Серії «М» від 30.05.2013 року на підставі рішення 21 сесії ЗМР №31 від 27.04.2012 року. (а.с. 17) Відповідно до ст. 58 Житлового Кодексу України Ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно Витягу № 2024/001882909 від 22.02.2024 р. з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 12 червня 2013 року (а.с. 21). Згідно Витягу № 2024/001881429 від 22.02.2024 р. з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 12 червня 2013 року (а.с. 22). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 04.04.2024 № 32-42/В8, [PERSON] , [INFO] зареєстрована з єдиним місцем проживання в [ADDRESS] (а.с. 23-26) Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 04.04.2024 № 32-42/В8, [PERSON] [INFO] зареєстрована з єдиним місцем проживання в м. Штутгарті. Адреса: [ADDRESS] (а.с. 28-30) Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до зазначених правових норм [PERSON] , [PERSON] , які вселилися в спірне жиле приміщення на законних підставах, має обґрунтовану презумпцію права на користування жилим приміщенням. А відтак, позовні вимоги, направлені на позбавлення відповідачів права користування жилим приміщенням, можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі. За роз`ясненнями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 року із подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Аналізуючи перелічені норми цивільного права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved