Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

26.02.2024 представник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивачана підставі судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2018 у справі №454/220/18, та просить стягувати з нього в користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказав, що погоджується із обов`язком забезпечувати своїх дітей, проте його матеріальне становище погіршилось, що не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, визначеному вказаними вище судовим рішенням. Зокрема, 19.09.2020 він уклав другий шлюб із [PERSON] , від якого у них є дочка [PERSON] , [INFO] . Крім того він перебуває на службі в ЗСУ, отримав поранення, контузії, постійно потребує лікування. Зазначив, що на даний час у нього погіршився стан здоров`я та матеріальний стан, тому він може сплачувати аліменти у визначеному судовим наказом розмірі. Ухвалою від 04.03.2024 провадження у даній справі відкрито. 14.03.2024 відповідачка через свого представника подала відзив, в якому позов заперечила. Ухвалою від 03.04.2024 суд вирішив підготовче провадження закрити та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.05.2024. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у ньому. Відповідачка та її представник позов не визнали. Вказали, що позивачу присуджено мінімальний розмір аліментів, визначений законом. Вислухавши пояснення учасників, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] від різних шлюбів (а.с.28,32). Згідно із копією судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2018 у справі №454/220/18 з позивача в користь відповідачки стягнуто аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення дитиною повноліття. Крім того, 19.09.2020 позивач вдруге одружився, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.33). Від шлюбу у нього є дочка [PERSON] , [INFO] , яка також знаходиться на його утриманні. З витягів з реєстру територіальної громади від 31.01.2024 встановлено, що позивач разом із донькою [PERSON] , [INFO] та батьком пенсіонером [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.11,12). Батько позивача [PERSON] є пенсіонером, інвалідом 3 групи (а.с.55). Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 01.12.2022 №1663 позивач був призваний у Збройні Сили України у березні 2022 року. 01.12.2022 було проведено його медичний огляд. В зазначеній довідці вказано, що останній отримав травми, які відносяться до тяжких (а.с.14). Довідкою МСЕК від 28.06.2023 позивачу встановлено 25% втрати працездатності (а.с.18). Згідно із довідкою №25 від 05.01.2024 позивач перебуває на військовій службі у [INFO] (а.с.15). Судом встановлено, що з 08.09.2022 стан здоров`я позивача погіршився, позивач потребує додаткових витрат на періодичне лікування у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положенням ч.1 ст.183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З досліджених судом доказів встановлено, що у позивача погіршились матеріальний стан та стан здоров`я, у нього на триманні перебуває неповнолітня дочка від другого шлюбу, він проходить періодичне обстеження і лікування з приводу травми, втратив частково працездатність. Посилання сторони відповідача на те, що позивач не надав доказів сплати аліментів на доньку від другого шлюбу, не спростовують факту наявності у нього на утриманні ще однієї дитини та додаткових витрат на неї. Суд не приймає до уваги доводи позивача про перебування на його утриманні батька пенсіонера, оскільки суду не надано належних допустимих та належних доказів перебування такого на його утриманні. Факт реєстрації їх за спільною адресою не є безумовною підставою для ствердження того, що позивач зі своїх доходів здійснює витрати на його утримання. Беручи до уваги викладені вище обставини, судом встановлено, що сплачуваний позивачем розмір аліментів на утримання сина у розмірі частини зі всіх видів його доходу є завищеним ставить його у скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, обставин, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби дитини, беручи до уваги матеріальний стан та доходи сторін, суд дійшов висновку про можливість стягнення з позивача аліментів на сина у розмірі 1/5 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення сином повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони батька, враховуючи її потреби, та зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, слід змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду, припинити нарахування і стягнення аліментів за виконавчим документом тавідкликати такий з дня набрання чинності цим рішенням.

Outcome: partial