Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-20 00:00:00

18.12.2023 року Галицьким районним судом м.Львова розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування квартири, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання (поновлення) права користування квартирою. Рішенням суду від 18.12.2023 року позовні вимоги\~\~ [PERSON] (реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) до [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) про визнання частково недійсним договору дарування квартири, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання (поновлення) права користування квартирою - задоволено частково. Визнано частково недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого боку та посвідчений 04 листопада 2003 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою в частині дарування ідеальної частини квартири, належної [PERSON] , з приведенням сторін договору до попереднього стану. Витребувано на користь [PERSON] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , з чужого незаконного володіння [PERSON] 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , що отримана нею відповідно до договору дарування від 29 серпня 2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Сиротяком Михайлом Романовичем, реєстровий номер 456. Скасувано реєстрацію права власності [PERSON] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , на 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] . В решті позовних вимог відмовлено. Відповідно до ухвали Львівського апеляційного суду від 07.05.2024 року про повернення справи ухвалено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування квартири, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання (поновлення) права користування квартирою, повернути до суду першої інстанції для усунення недоліків. Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались, на підставі ч.4 ст. 270 ЦПК України, оскільки суд не вбачає необхідності для їх виклику. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2023 року позовні вимоги\~\~ [PERSON] (реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) до [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ), [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) про визнання частково недійсним договору дарування квартири, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання (поновлення) права користування квартирою - задоволено частково. Визнано частково недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого боку та посвідчений 04 листопада 2003 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою в частині дарування ідеальної частини квартири, належної [PERSON] , з приведенням сторін договору до попереднього стану. Витребувано на користь [PERSON] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , з чужого незаконного володіння [PERSON] 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , що отримана нею відповідно до договору дарування від 29 серпня 2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Сиротяком Михайлом Романовичем, реєстровий номер 456. Скасувано реєстрацію права власності [PERSON] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , на 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] . В решті позовних вимог відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. З позовної заяви вбачається, що позивач пред`являє позовні вимоги майнового та немайнового характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданого фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2022 року встановлений в розмірі 2481 гривень. Позивачем пред`явлено одна позовна вимога майнового характеру, а саме: витребувати на користь [PERSON] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , з чужого незаконного володіння [PERSON] 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , що отримана нею відповідно до договору дарування від 29 серпня 2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Сиротяком Михайлом Романовичем, реєстровий номер 456. Відповідно судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру складає 992,40 грн. Крім того, позивачем пред`явлено три позовні вимоги немайнового характеру, а саме: визнати частково недійсним договір дарування квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого боку та посвідчений 04 листопада 2003 року Третьою львівською державною нотаріальною конторою в частині дарування ідеальної частини квартири, належної [PERSON] , з приведенням сторін договору до попереднього стану; скасувати реєстрацію права власності [PERSON] , реєстраційний номер платника податків [NUMBER] , на 1/2 (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , належну [PERSON] , та визнати (поновити) за позивачем право користування квартирою [ADDRESS] . Отже, судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру становить 2977,20 грн. Встановлено, що позивачем при подачі позовної заяви судовий збір не був сплачений. Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.12.2023 року позовні вимоги задоволено частково, зокрема, задоволено одну вимогу майнового характеру, що становить 992,40 грн. судового збору, та дві вимоги немайнового характеру, які складають 1984,80 грн. судового збору, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2977,20 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved