Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 15 серпня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1404, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між подружжям байдужості до життя та проблем кожного. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинені з 2010 року. Відповідач на даний час проживає на окупованій території м. Горлівка Донецької області. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, укладений 15 серпня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1404. Позивач у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно зі Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , 15 серпня 1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1404, укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки на протягом тривалого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не виказав свого бажання щодо відновлення дошлюбного прізвища або залишення шлюбного прізвища, тому суд не вирішує питання щодо залишення чи відновлення дошлюбного прізвища відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved