Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . При реєстрації першого свого шлюбу вона (позивач) змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », при розірванні шлюбу в 2007 році їй залишено прізвище « [PERSON] ». В подальшому, при реєстрації нового шлюбу в 2008 році вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті спадкодавця [PERSON] в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №363/2015. На підставі поданої нею заяви про прийняття спадщини їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Вона також просила нотаріуса видати їй свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки площею 0,0414 га та площею 0,0500 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, які знаходяться на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області (теперішня Агрономічна сільська рада). З дати смерті матері до даного часу вона використовує вказані земельні ділянки, тобто фактично вступила у володіння та користування ними. Жодних заперечень зі сторони відповідача не було і немає. Згідно з виданою Першою вінницькою державною нотаріальною конторою постановою від 13.07.2021 за №1485/02-31, оскільки позивач не надала нотаріусу відповідних документів, які б підтверджували право власності спадкодавця [PERSON] на зазначені земельні ділянки, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. У неї відсутні оригінали документів, які б посвідчували право власності спадкодавця [PERSON] на вказані земельні ділянки (земельна ділянка площею 0,0414 га, кадастровий номер 0520680500:04:001:0899, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,0500 га, кадастровий номер 0520680500:04:001:0897, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ). У неї наявні лише копії документів. Факт передачі у власність спадкодавця двох земельних ділянок підтверджується, крім іншого, копіями рішень сесії Бохоницької сільської ради та копією Державного акту. Відсутність на зберіганні рішення 3 сесії 22 скликання Бохоницької сільської Ради народних депутатів не є підставою для позбавлення права власності спадкодавця на земельну ділянку площею 0,0500 га, оскільки в Державному акті зазначені відомості про видані рішення щодо двох земельних ділянок. Позивач являється єдиним спадкоємцем померлої матері [PERSON] , оскільки всі інші спадкоємці першої черги, а саме: чоловік померлої [PERSON] та батько померлої [PERSON] , відмовилися від спадщини на користь позивача, тому єдиним відповідачем зазначено Агрономічну сільську раду. Враховуючи, що у зв`язку з відсутністю необхідних оригіналів правовстановлюючих документів для оформлення права власності на земельну ділянку вона не може оформити спадщину, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її матері [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0414 га, кадастровий номер 0520680500:04:001:0899, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,0500 га, кадастровий номер 0520680500:04:001:0897, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 03.10.2023 позовну заяву [PERSON] до Агрономічної сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання; витребувано з Першої вінницької державної нотаріальної контори копію спадкової справи №363/2015, відкритої після смерті [INFO] [PERSON] . 06.11.2023 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2023 надійшла копія спадкової справи, заведена після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. В судове засідання 07.05.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце судового розгляду повідомлялись судом в установленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] адвокат Зубань О.О. попередньо подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Агрономічної сільської ради попередньо подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що Агрономічна сільська рада визнає позов у повному обсязі та не заперечує щодо визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 050680500:04:001:0899 та на земельну ділянку з кадастровим номером 0520680500:04:001:0897. Просить розгляд справи здійснювати без участі Агрономічної сільської ради. Частиною третьою\~статті 211 ЦПК України\~визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 07.05.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [INFO] в м. Вінниця померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2014 (а.с. 16). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 03.05.2015, виданого повторно, матір`ю [PERSON] записана [PERSON] , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 11). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00039598065 від 09.05.2023, прізвище дружини до реєстрації шлюбу [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06.07.2007, 06.07.2007 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2008, [PERSON] та [PERSON] 04.10.2008 зареєстрували шлюб (а.с. 15). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2017, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є її дочка [PERSON] , у тому числі з урахуванням 2/3 часток у спадщині, від яких відмовилися чоловік померлої [PERSON] та батько померлої [PERSON] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/3 частки квартири під номером [ADDRESS] (а.с. 17). Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН від 01.06.1996, [PERSON] на підставі рішення 3 сесії 22 скликання Бохоницької сільської Ради народних депутатів від 01.04.1995 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0414 гектарів в межах згідно з планом; земельна ділянка розташована на території Бохоницької сільської ради; землю передано для садівництва; у розділі «Зміни у межах і розмірах земельної ділянки» міститься відмітка «5 сесія 23 скликання від 24.05.99 для садівництва (без права забудови) 0,0500 га» (а.с. 19). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.09.2023 №НВ-1800477592023, [PERSON] на підставі Державного акту від 01.08.1996 ВН (рішення органу місцевого самоврядування Бохоницька сільська рада 24.05.1999 5 сесія 23 скликання) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0500 га, кадастровий номер 0520680500:04:001:0897, розташована за адресою: [ADDRESS] , вид цільового призначення для індивідуального садівництва (а.с. 20-22). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.09.2023 №НВ-7400663862023, [PERSON] на підставі Державного акту від 01.08.1996 ВН (рішення органу місцевого самоврядування Бохоницька сільська рада 01.04.1995 3 сесія 22 скликання) на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0414 га, кадастровий номер 0520680500:04:001:0899, розташована за адресою: [ADDRESS] , вид цільового призначення для індивідуального садівництва (а.с. 23). Згідно з копією архівного витягу з рішення 3 сесії 23 скликання Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 18.12.1998, вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки громадянам членам садівничого товариства «Поляна-2» для садівництва /без права забудови/ в розмірах згідно з додатком №1№; у додатку №1 до рішення 3 сесії 23 скликання від 18.12.1998 Бохоницької сільської ради під номером 65 значиться [PERSON] (площа земельної ділянки 0,050 га) (а.с. 27). Відповідно до копії архівного витягу з рішення 3 сесії 22 скликання Бохоницької сільської Ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 01.04.1995, вирішено в зв`язку з наданням і перерозподілом городніх ділянок внести зміни в рішення 14 сесії 21 скликання від 27.12.1993 стосовно площ земельних ділянок, які передані громадянам у приватну власність для ведення колективного садівництва: [PERSON] 0,04 га (а.с. 28). Згідно з копією рішення Бохоницької сільської ради 22 сесії 05 скликання від 26.01.2009 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, які знаходяться у власності громадян в с. Бохоники, масив «Поляна», з ведення садівництва на будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд», сільська рада вирішила: затвердити проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок громадян з ведення садівництва на будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель загальною площею 23,93 га, в с. Бохоники, масив «Поляна», з них 20,75 га землі власності громадян та 3,18 га проїзди загального користування (вулиці); змінити цільове призначення земельних ділянок площею 20,75 га забудованих земель (масив « [PERSON] »), з ведення садівництва на будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд; видати громадянам (згідно з додатком) державні акти на право власності на земельні ділянки із зміненим цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (а.с. 29). Відповідно до копії Додатку до рішення 22 сесії 05 скликання від 26.01.2009 (список громадян, земельні ділянки яких знаходяться в їхній власності і цільове призначення змінюється з ведення садівництва на будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд), під номером 45 зазначена [PERSON] , площа ділянки 0,0414 га, адреса: [ADDRESS] (а.с. 30). У 2023 році на замовлення [PERSON] для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) [PERSON] для індивідуального садівництва в межах [ADDRESS] на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 33-65). Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.07.2021, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0500 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Бохоницька сільська рада Вінницького району Вінницької області, та земельну площею 0,0414 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Бохоницька сільська рада Вінницького району Вінницької області, належні її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємець [PERSON] не надала відповідних документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки (а.с. 18). З копії спадкової справи №363/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] убачається, що 29.04.2015 [PERSON] звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою, якою приймає спадщину після смерті матері [PERSON] ; 29.04.2015 [PERSON] звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою, у якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки в спадщині після смерті його дочки [PERSON] на користь доньки померлої [PERSON] ; 29.04.2015 [PERSON] звернувся до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою, у якій зазначив, що відмовляється від належної йому частки в спадщині після смерті його дружини [PERSON] на користь доньки померлої [PERSON] ; інші спадкоємці, які б звернулися до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , відсутні (а.с. 93-116). Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому чинним законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельні ділянки, то спадкоємець також не набуває на них права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відтак, спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем в межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, наведеною у постанові від 27.03.2019 (справа № 2-1625/1997). Статтею 1223\~ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами першою та другою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою\~статті 1296 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України). Таким чином, для оформлення спадкових прав після померлого необхідно звернутися до державної нотаріальної контори за місцем його проживання (реєстрації), оскільки відповідно до частини першої статті 1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Установлено, що після смерті [INFO] [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, є дочка померлої [PERSON] . Інші спадкоємці: чоловік померлої [PERSON] та батько померлої [PERSON] подали нотаріусу заяви, у яких повідомили, що відмовляються від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна після смерті матері, [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0414 га та на земельну ділянку площею 0,0500 га не має змоги, оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що [PERSON] не надала відповідних документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельні ділянки. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування\~статті 392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.01.2021 (справа №2-7055/12) вказано, що «з позовом про визнання права власності може звернутися особа, яка вже є власником майна, проте її права не визнаються іншої особою (особами). Стаття 392 ЦК України, у якій регламентується, зокрема, визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач Агрономічна сільська рада позовні вимоги [PERSON] визнає. Оскільки померлій\~ [INFO] \~ [PERSON] \~на підставі\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ВН\~від 01.08.1996\~на праві\~приватної власності\~належали земельна\~ділянка площею\~0,0500\~га (згідно\~з витягом\~з Державного\~земельного кадастру,\~дана земельна\~ділянка має\~кадастровий номер\~0520680500:04:001:0897,\~розташована в\~ [ADDRESS] )\~та земельна\~ділянка площею\~0,0414\~га (згідно\~з витягом\~з Державного\~земельного кадастру,\~дана земельна\~ділянка має\~кадастровий номер\~0520680500:04:001:0899,\~розташована в\~ [ADDRESS] ),\~після смерті\~ [PERSON] \~єдиним спадкоємцем\~першої черги\~за законом\~є позивач\~ [PERSON] ,\~яка прийняла\~спадщину,\~подавши відповідну\~заяву про\~це,\~однак отримати\~в нотаріуса\~свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~смерті матері\~на земельні\~ділянки не має можливості, так як нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у позивача немає, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04). За клопотанням позивача суд вважає залишити за останньою судові витрати по справі.

Outcome: approved