Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому вказує, що 4\~листопада 2016\~року між [PERSON] та\~ [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №697. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у позивача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. З 2019 року фактично шлюбні стосунки між ними остаточно припинено, спільне господарство не ведуть. Подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 4\~листопада 2016\~року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №697. Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 4.03.2024 рок справу за підсудністю передано до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив від відповідача до суду не надходив. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву , в якій просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення\~судових повісток\~з повідомленням. Конверти з судовими повістками, що направлявся за адресою останнього відомого місця проживання відповідача, повернулися до суду не врученим з відміткою Укрпошти про причини повернення «За закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню\~\~ з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про шлюб від 04.11.2016 року встановлено, що 4\~листопада 2016\~року між [PERSON] та\~ [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №697. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Згідно із\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7,\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.\~Примушування жінки\~та чоловіка\~до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3\~ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами по справі припинені, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що шлюб між сторонами по справі необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивача та відповідача і після розірвання шлюбу не будуть порушені права подружжя. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, а саме 968,96 грн.

Outcome: approved