Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-22 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Васильчук Андрій Юрійович, 21.12.2023 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, в якому просить визначити участь його як батька у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] , [INFO] : -систематичні побачення з дітьми кожної суботи з 12:00 години до 18:00 години та кожної неділі з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання позивача у [ADDRESS] , або іншому місці на розсуд дітей (у місцях відпочинку, парку, на прогулянці тощо); -на Новорічні, Різдвяні та Пасхальні свята другий день свят, з 10:00 години дня до 18:00 години того ж дня; -у день народження дітей 03 червня дві години у будь-який час за вибором відповідача. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після розлучення з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей. Під час відвідувань дітей відповідачка створює штучні перешкоди, що унеможливлює нормальне спілкування з ними, а відтак порушує права позивача як батька щодо участі у вихованні дітей та суперечить інтересам останніх. Ухвалою суду від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.02.2024 року зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради надати до суду письмовий висновок, відповідно до ч. 5\~ст. 19 Сімейного кодексу України, щодо розв`язання спору про визначення способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а підготовче судове засідання відкладено. 26 лютого 2024 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву в якому вона проти позову заперечує. Вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та таким, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] з часу розірвання шлюбу (2018 рік) не спілкуються з батьком. Причиною цього стала його неправомірна поведінка під час спільного проживання по відношенню до їх матері [PERSON] , і як наслідок у дітей сформувалось відчуття страху при згадуванні батька. Отже, саме діти не бажають зустрічатися та спілкуватися з батьком. Крім того, твердження позивача про створення йому відповідачем перешкод у спілкуванні з дітьми нічим не підтверджено. З часу розірвання шлюбу позивач не цікавився життям та вихованням своїх дітей. Діти бачать поведінку батька та все розуміють хто з батьків по справжньому піклується про них. Також зазначає, що діти, окрім відвідування загальноосвітньої школи, відвідують гуртки для розвитку своїх здібностей. Зокрема, [PERSON] навчається у школі англійської мови, а також навчається в Комунальному закладі «Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з футболу» Закарпатської обласної ради. Є гравцем збірної команди Закарпатської області та тренується з понеділка по суботу з 16:30год. по 19:00год. У свою чергу [PERSON] є вихованкою спортивного клубу «Форс», тренування в якому проходять кожний день і за домовленістю у вихідні. Відповідачка вказує, що з 2020 року разом з дітьми фактично проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] громадянським чоловіком, який допомагає їй виховувати та утримувати дітей і саме його діти вважають і називають своїм батьком. Беручи до уваги обставини даної справи, відсутність психо-емоційних зв`язків позивача з дітьми,

Outcome: partial