Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулось до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, яка виникла за Договором позики №8864236 в розмірі 12849,66 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5649,54 грн., заборгованості за процентами в розмірі 1812,00 грн., заборгованості за процентами на прострочену позику в розмірі 3000,00 грн., 3% річних у розмірі 559,38 грн., інфляційних втрат в розмірі 1828,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2019 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №8864236, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 6000 грн. строком на 30 днів на умовах користування кредитним коштами. Проте, відповідач своїх зобов`язань за цим договором не виконала, в результаті чого перед кредитодавцем утворилася заборгованість в розмірі 12849,66 грн. 10.07.2020 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу №10072020, відповідно до якого новий кредитор набув права вимоги до боржників, в тому числі до [PERSON] за Договором позики №8864236. Оскільки, відповідачем не сплачено заборгованість, то новий кредитор вимушений звернутися з даним позовом до суду та просить стягнути заборгованість за Договором позики, витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою судді від 29.01.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. За вх. № 5966 від 05.03.2024 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що її дошлюбне прізвище було « [PERSON] », яке після реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] вона змінила на « [PERSON] ». Стосовно позовних вимог зазначає, що вона не визнає пред`явлені до неї позовні вимоги, адже жодних договорів, в тому числі електронних, із ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» вона ніколи не укладала. Про укладення договору позики від її імені вона дізналася у мобільному застосунку «ДІЯ» після відкриття приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. виконавчого провадження №64730872, яке було відкрите на підставі виконавчого напису від 25.01.2021, вчиненого на Договорі позики приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Не погоджуючись із вказаним виконавчим написом, відповідач оскаржила його в судовому порядку, в результаті чого Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 20.02.2023 виконавчий напис №13283 від 25.01.2021 визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідачем 24.02.2024 було подано до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві заяву про вчинення невідомими особами дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки невідомі особи у 2020 році скористалися її персональними даними з метою отримання кредитів. Також, зазначає, що у поданому позові позивач не надав відповідних достовірних доказів укладення Договору позики саме з нею та за її згодою, адже вона не надавала нікому свої персональні дані та не робила ніяких заявок на отримання коштів, не зазначено повного номеру картки, на яку були переведені кошти в розмірі 6000 грн. та не доведена належність саме їй. Тому, вважає, що поданий позов не підлягає до задоволення як необґрунтований та безпідставний. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Із наданих позивачем доказів вбачається, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» було укладено Договір позики №8864236 від 24.12.2019 на відповідних умовах. Відповідно до наданого представником відповідача Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] 02.08.2022 зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] , після чого отримала прізвище « [PERSON] ». Відповідно до Довідки про ідентифікацію, клієнт [PERSON] , з якою укладено договір 8864236 від 24.12.2019 ідентифікована ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів». Акцепт договору позичальником був підписаний за допомогою ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 3nhdWmxS4H, який був відправлений 24.12.2019 о 18:25:17 на електронну пошту [INFO] . Закон України «Про електронну комерцію» є спеціальним законодавчим актом, що регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів та встановлює певні особливості щодо порядку та умов його укладення (підписання) у порівнянні із загальними правовими нормами щодо порядку укладення правочинів, визначені в чинному законодавстві України. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Саме цей спеціальний закон у сфері електронної комерції в статтях 11, 12 та 14 визначає, що: електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття (акцепт) цієї пропозиції, яка може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідача належним чином ідентифіковано в інформаційно - телекомунікаційній системі позивача. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Із наданого представником відповідача відзиву вбачається, що відповідач [PERSON] жодних договорів, в тому числі електронних, із ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» ніколи не укладала, вона не надавала нікому свої персональні дані та не робила ніяких заявок на отримання коштів. Невідомі особи у 2020 році скористалися її персональними даними з метою отримання кредитів у різних фінансових установах, у зв`язку з чим 24.02.2024 відповідачем було подано до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві заяву про вчинення невідомими особами дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Відомості за її зверненням не були внесені до ЄРДР, тому вона через свого представника зверталася з відповідною скаргою на бездіяльність посадових осіб до слідчого судді, в результаті чого Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2024 було зобов`язано уповноважену особу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення. Проте, відповідачем не надано доказів того, що вказана ухвала слідчого судді була виконана, а відповідні відомості були внесенні до ЄРДР та проводиться досудове розслідування за вказаним фактом. Відповідач та її представник не ставили питання щодо зупинення провадження у даній справі до закінчення проведення досудового розслідування та прийняття за даним фактом остаточного процесуального рішення. Також, відповідач жодним чином не спростовує того, що електронна пошта [INFO] , на яку був відправлений одноразовий ідентифікатор 3nhdWmxS4H належить саме їй та не зазначає, що вона такою електронною поштою не користувалася. Крім того, відповідно до інформації, наданої ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», яке діє на підставі Витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензію на надання фінансових платіжних послуг від 27.04.2023 №21/764-рк, відповідно до умов Договору №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» були здійсненні успішні перекази, в тому числі: 24.12.2019, сума 6000,00 грн., відбувся успішний переказ на карту № [NUMBER] . Номер платежу 6371280874081206932396534. Відповідач заперечує те, що на її рахунки 24.12.2019 надходили кошти в розмірі 6000 грн. від фінансової установи за договором позики, при цьому не надає жодних доказів того, що карта № [NUMBER] , на яку були перераховані кошти їй не належала і вона нею не користувалася. Представником відповідача долучені до матеріалів справи зроблені ним адвокатські запити до ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» з приводу надання інформації про номер банківської карти, банку - емітенту карти, номеру банківського рахунку, які ніби то вказувала при реєстрації на сайті [PERSON] та на які були перераховані кошти згідно електронного кредитного договору №8864236 від 24.12.2019, а також відповіді на них. Відповідно до листа ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» від 07.03.2024, представнику відповідача було відмовлено у наданні запитуваної інформації, оскільки вона належить до таємниці фінансової послуги, та зазначено, що для її отримання представнику необхідно додатково надіслати Товариству письмовий запит та/або письмову згоду клієнта - власника інформації, що становить таємницю фінансової послуги в один із способів: у паперовій формі (при цьому має бути підписана власноручним підписом клієнта, що засвідчується підписом керівника надавача фінансових послуг та/або посередника чи уповноваженої ним особи або нотаріально); в електронній формі - кваліфікованим електронним підписом або удосконаленим електронним підписом з кваліфікованим сертифікатом або іншим електронним підписом клієнта, створеним відповідно до вимог нормативно-правового акту Національного банку з питань використання електронного підпису та електронної печатки. Проте, такими рекомендаціями ні відповідач [PERSON] , ні її представник не скористалися, або ж не надали суду доказів того, що вони в належному порядку зверталися за для отримання відповідної інформації. Також, відповідно до відповіді, наданої ТОВ «ФК» Профіт Капітал», за Договором позики №8864236 від 24.12.2019, укладеним між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», грошові кошти (сума позики) у сумі 6000 грн. було перераховано 24.12.2019 на рахунок позичальника [NUMBER] . У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як вбачається з матеріалів справи, кредитор ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» свої зобов`язання виконало та перерахувало кредитні кошти в сумі 6000 грн. на рахунок [PERSON] . При цьому, відповідачем не спростовано вказану інформацію та не надано доказів того, що кошти були перераховані на рахунок, який їй не належить. Відповідач [PERSON] своїми діями визнала укладений договір, оскільки частково сплачувала на рахунок кредитора кошти за користування кредитом, а саме: 21.02.2022 - 130,91 грн., 22.02.2022 - 219,55 грн. Відповідач заперечує, що сплачувала зазначені кошти, посилаючись на те, що вони стягувалися виконавчою службою, при цьому жодного підтверджуючого документу в межах відкритого виконавчого провадження про стягнення коштів суду не надає. Тобто, відповідач належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим в неї перед кредитором утворилася заборгованість, яка становить з урахуванням частково сплачених коштів 10461,54 грн. 10.07.2020 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10072020, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передало новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а новий кредитор зобов`язався їх прийняти. 29.07.2020 між сторонами за Договором факторингу № 10072020 було підписано Реєстр прав вимоги №106, відповідно до якого право вимоги за Договором позики № 8864236 від 24.12.2019 перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» У відповідності до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 Цивільного кодексу України зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про зміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшли права вимоги, в тому числі і до відповідача [PERSON] за Договором позики № 8864236 від 24.12.2019. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за Договором позики ні позивачу, ні первісному кредитору ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» . У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з неї 3% річних та інфляційні втрати. Так, у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19). З огляду на те, що відповідач порушила грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Контррозрахунку суми 3% річних та інфляційних витрат відповідач суду не надала. За таких обставин підлягаєють до стягнення з відповідача нараховані до 23.02.2022 3% річних в розмірі 559,38 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1828,74 грн. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). В даному випадку позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. надано Договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, Додаткову угоду №7, Акт «19 прийому - передачі Реєстру Боржників від 22.08.2023, Акт прийому - передачі наданої правової допомоги від 12.09.2023 та Платіжну інструкцію від 14.09.2023 №266, тому правнича допомога підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

Outcome: approved