Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-23 00:00:00

До Карлівського районного суду Полтавської області звернулася позивачка через представника з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 01.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. було вчинено виконавчий напис №\~21641, яким було звернено стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» не сплачену за кредитним договором від 25.06.2019 року заборгованість. У березні 2024 р. позивачка дізналася, що 15 жовтня 2020 р постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 29 листопада 2023 року постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Прізвище: [PERSON] . При з`ясуванні обставин позивачка дізналась, що 23 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною відкрито виконавче провадження № 63111020 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем № 21641 від 01 вересня 2020 р. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 6 278,65 грн., з яких: -прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3050,00 (три тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок); -прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 (нуль гривень 00 копійок); -прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1 764,65 (одна тисяча сімсот шістдесят чотири гривні 65 копійок); -строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 (нуль гривень 00 копійок); -строкова заборгованість за комісією становить 0,00 (нуль гривень 00 копійок); -строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 (нуль гривень 00 копійок); -строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1 464,00 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири гривні 00 копійок). До цього часу позивачка жодних документів виконавчого провадження не отримувала, про наявність заборгованості перед ТОВ «СС Лоун», а тим більше перед ТОВ «Фінфорс», дізналася вперше. Позивачка вважає, що виконавчий напис № 21641 від 01.09.2020 р. вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Матеріали виконавчого провадження містили, крім постанов у межах виконавчого провадження, копію Договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 2019-01-03 № 461063-А, укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] , копію графіку платежів, виконавчий напис приватного нотаріуса Горай О,С., що вчинений 01.09.2020 року та зареєстрований в реєстрі за № 21641 про стягнення з позивачки заборгованості за Кредитним договором № 461063-А від 03.01.2019 року, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНФОРС» в розмірі 6278,65 грн., заяву відповідача про примусове виконання рішення. Договір Відступлення права Вимоги за кредитним договором № 40071779-13 від 25 червня 2019 відсутній. Позивачкою не укладався договір з ТОВ «СС ЛОУН». А відтак, виконавчий напис не міг бути вчинений на такому договорі. До того ж сума, заявлена до стягнення, є спірною. Позивачка не отримувала вимоги про усунення порушень за договором № 461063-А від 03.01.2019 року, не отримувала жодних повідомлення про відступлення права вимоги, що об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «Фінфорс». Позивачка не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату заборгованості чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо розміру заборгованості, що об`єктивно виключало можливість вчинення виконавчого напису. Крім того, у виконавчому написі, а також і у постанові про відкриття виконавчого провадження, адреса проживання [PERSON] вказана: [ADDRESS] . За даною адресою позивачка ніколи не проживала. Ухвалою від 18.04.2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 18.04.2024 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №63111020. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проси ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав. Треті особи в судове засідання не з`явилися. Клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вчинено виконавчий напис № 21641 від 01.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 6278,65 грн. Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни перебуває виконавче провадження №\~63111020 з примусового виконання виконавчого напису №\~ 21641 від 01.09.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 6278,65 грн. Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, позивач звернулася до суду з даним позовом. За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків. Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною 1\~статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина 1\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок). Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема, вчиняють нотаріальні написи. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Статтею 88 Закону України\~«Про нотаріат»\~визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України\~«Про нотаріат»\~та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року в справі №\~826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 31.05.2021 року (день вчинення спірного виконавчого напису) було визнано нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», з моменту її прийняття. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать, що стягнення заборгованості за виконавчим написом відбулося на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. Проте, незважаючи на це, всупереч вимогам закону, відповідач звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус у свою чергу вчинив 01.09.2020 року виконавчий напис № 21641, всупереч правилам встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 21641 від 01.09.2020 року таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими висновками, викладеними ВП ВС у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (п. 77-95). Судом достовірно встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, що виходить за межі компетенції нотаріуса та свідчить про порушення нотаріусом ЗУ «Про нотаріат». Зазначені обставини є самостійною і достатньою підставою для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим інші доводи судом не оцінюються. Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавчий напис нотаріуса віднесено до виконавчих документів. Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. З урахуванням зазначеного вище, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову. За таких обставин, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. № 21641 від 01.09.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 6278,65 грн. слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по сплаті ним судового збору в розмірі 969,00 грн. за подачу позовної заяви та 484,50 грн. за заяву про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved