Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, позивач 21.08.2004 року зареєструвала шлюб з [PERSON] 13.12.2012 року рішенням Святошинського районного суду міста Києва шлюб між сторонами по справі розірвано. Під час перебування в шлюбі у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки, відповідач у добровільному порядку не виконував зобов`язання по утриманню дітей, в березні 2023 року позивач звернулась до Святошинського районного суду м.\~Києва з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. 27.06.2023 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку починаючи з 24.03.2023 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття [INFO] . Таким чином, на момент настання повноліття старшої доньки, молодший син втрачає право отримувати аліменти, а тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. 21.09.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.05.2024 року ухвалою суду у задоволені клопотання [PERSON] про закриття та зупинення провадження у справі відмовлено. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи у відсутність позивача та її представника. Відповідач у судові засідання призначені на 27.10.2023 року, 17.11.2023 року, 08.01.2024 року, 06.03.2024 року, 20.03.2024 року, та 10.05.2024 року не з`явився. 26.10.2023 року відповідачем направлено до суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання достатнього часу для надання відзиву на позовну заяву. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву. Крім того, відповідач направив до суду клопотання про закриття та зупинення провадження у справі. Подані відповідачем клопотання не містять інформацію про електронно цифровий підпис. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, оскільки відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», а також в рішенні у справі «Каракуця проти України» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 2\~ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Як вбачається з копії свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 21.08.2004 року, [PERSON] 21.08.2004 року уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №8. Від спільного проживання в шлюбі у сторін по справі народилось двоє дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 08.09.2005 року, яка є повнолітньою, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 31.01.2008 року. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2012 року шлюб, зареєстрований 21.08.2004 року між [PERSON] та [PERSON] в Уланівській сільській раді Хмельницького району Вінницької області, актовий запис №8 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] », прізвище [PERSON] залишено без змін. 27.06.2023 року заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва, справа №759/5427/23, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено частково. Стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2023 року і до повноліття [PERSON] , [INFO] повноліття [INFO] . В іншій частині позов залишено без задоволення. 11.12.2023 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.06.2023 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено. Заочне рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей скасовано і призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 20.12.2023 року постановою державного виконавця Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №759/5427/23 виданого 11.09.2023 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2023 року і до досягнення повноліття [PERSON] . 09.04.2024 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено частково. Стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 24.03.2023 року і до повноліття [PERSON] , [INFO] повноліття [INFO] . В іншій частині позов залишено без задоволення. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у матеріальному утриманні дітей, що прямо передбачено чинним законодавством. Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Частиною 3 статті 181\~СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи спір у даній справі, щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні, у зв`язку з повноліттям старшої дитини [PERSON] , [INFO] , припинено стягнення аліментів за рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2024 року, враховуючи матеріальний стан батька, як платника аліментів, а також той факт, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд, оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя, вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved