Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

У квітні 2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку в спільному майні, в якому просив визнати право власності на частину квартиру [ADDRESS] та стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він разом з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2011 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.04.2021 у справі № 367/655/21, шлюб між сторонами розірвано. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що за час спільного проживання в шлюбі вони з відповідачкою придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 53,6 кв.м, житловою - 25,1 кв.м на підставі договору купівлі-продажу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Право власності на дану квартиру зареєстроване за [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку вартість квартири становить 598176 ( п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто сімдесят шість) гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач зазначає, що оскільки їхні стосунки з відповідачкою погіршилися, вони не можуть досягти домовленості щодо володіння, користування та розпорядження спільним майном, а тому він вимушений звернутися до суду з позовом. \~ \~ \~ \~ Також, позивач вказує, що оскільки вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, право власності на частину квартири має бути визнане за позивачем в судовому порядку. 02 серпня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка не погоджується з позовною заявою, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача стверджує, що позивач та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2011 року. Однак, шлюб було розірвано рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 квітня 2021 року у справі № 367/655/21. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача зазначає, що 09 жовтня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіною І.М., за реєстровим № 1529, на підставі якого [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна № 645860232109. Продаж вищевказаної квартири було вчинено за 428905 (чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ять) гривень. Представник відповідача зазначає, що з метою купівлі квартири за адресою: [ADDRESS] , було укладено 08 жовтня 2020 року договір безпроцентної цільової позики грошових коштів між [PERSON] (далі позикодавець) та [PERSON] (далі - позичальник). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 вищевказаного договору, позикодавець передав у власність позичальникові, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень, які зобов`язується використати за цільовим призначенням та повернути позикодавцю вищевказану суму без нарахування відсотків до 11 липня 2021 року. Представник відповідача стверджує, що цільовим призначенням позики є грошові кошти у розмірі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень, які позикодавець передав у власність позичальникові, а позичальник прийняв призначені для купівлі квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Представник відповідача зазначає, що з метою повернення позики, а саме грошових коштів в розмірі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень, [PERSON] подарувала і передала відповідачу грошові кошти для погашення нею позики на придбання квартири, про що між [PERSON] та відповідачем 28 червня 2021 року було укладено договір дарування грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В., за реєстровим № 514. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник відповідача стверджує, що відповідач, отримавши дар від [PERSON] 01 липня 2021 року повернула [PERSON] позику, а саме: грошові кошти в розмірі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень 00 копійок, про що [PERSON] видав розписку про отримання грошових коштів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, представник відповідача звертає увагу суду, що квартира за адресою: [ADDRESS] була придбана за грошові кошти, які належали особисто [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того зазначає, що позивачем не надано доказів, що вищевказана квартира була набута у власність за грошові кошти, що були об`єктом права спільної сумісної власності. 09 серпня 2021 року до суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив, в якій представник позивача вважає, що наведені аргументи у відзиві є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи, виходячи з наступного. Представник позивача зазначає, що наданий договір безпроцентної грошової позики від 08 жовтня 2020 року та договір дарування коштів від 28 червня 2021 року не підтверджує право особистої власності [PERSON] на спірну квартиру. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Також представник звертає увагу суду, що відповідачем не надано розписки про одержання продавцем квартири [PERSON] від [PERSON] коштів у сумі 430 000 ( чотириста тридцять тисяч) гривень чи будь-якого іншого доказу на підтвердження того, що саме відповідачка сплатила продавцю за договором купівлі-продажу квартири кошти і саме в такій сумі, яку вона позичила. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, представник позивача вважає, що наявність договору позики не може свідчити про використання [PERSON] одержаних за цим договором коштів саме для придбання спірної квартири та не спростовує презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Також, представник позивача звертає увагу суду, що про укладення договору безпроцентної грошової позики від 08 жовтня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] позивачу відомо не було. Представник позивача наголошує, що фактично кошти за договором купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] передавались продавцю позивачем у значно меншій сумі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача звертає увагу суду, що [PERSON] є матір`ю позивача, при цьому [PERSON] погодилась, що в договорі покупцем буде вказана [PERSON] та наміру продати квартиру в особисту власність відповідачки сторони не мали. Крім того, зазначає, що квартира була оцінена в 428 905 (чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ять) гривень, однак позивачем було передано [PERSON] в якості оплати наявні кошти в сім`ї в значно меншій сумі. Також, представник позивача стверджує, що відповідачу було достовірно відомо про те, що укладенням договору купівлі-продажу квартири відбувається передача квартири у спільну власність як подружжя [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 травня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В. від 22 жовтня 2021 року прийнято дану цивільну справу до свого провадження після повторного автоматичного розподілу у зв`язку із звільненням у відставку судді [PERSON] . \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали, просили задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 грудня 2011 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 576 ( а.с. 6). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] ( а.с.7). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20 квітня 2021 року по справі №367/655/21 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 09.12.2011 актовий запис №576 (а.с.53). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до Договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіною І.М. 09 жовтня 2020 року за реєстровим № № 1529, [PERSON] (продавець) передала у власність (продала) покупцю [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.9). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із п. 3 вищевказаного договору оціночна вартість квартири, згідно звіту про належну оцінку вартості нерухомого майна, виданого фізичною особою підприємцем [PERSON] 22 вересня 2020 року, становить 428905 (чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ять) гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.4 вищевказаного договору, за домовленістю сторін продаж вчинено за 428 905 (чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ять) гривень, які продавець отримав від покупця до підписання даного договору в порядку, визначеному законодавством. \~ \~ \~ \~Сторони заявляють, що на час посвідчення цього договору не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків. Згідно із п. 12 Договору купівлі продажу квартири від 09 жовтня 2020 року, цей договір посвідчено за чоловіка покупця [PERSON] - [PERSON] , оформлено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіною І.М. 09 жовтня 2021 року за реєстровим № 1528, зміст якої доведено до відома продавця. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 227472936 від 09 жовтня 2020 року, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 жовтня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Нельзіною І.М. за реєстровим №1529 (а.с.12). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом досліджено звіт про оцінку майна від 12 квітня 20221 року, виготовлений фізичною особою-підприємцем [PERSON] , згідно якого вартість квартири [ADDRESS] , складає 598 176 (п`ятсот дев`яносто вісім тисяч сто сімдесят шість) гривень (а.с.16-17). Відповідачем надано копію договору безпроцентної цільової позики грошових коштів від 08 жовтня 2020 року, укладеного між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) (а.с. 56-58). Відповідно до п. 1 вищевказаного договору позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним в Україні законодавством, передав у власність позичальникові, а позичальник прийняла грошові кошти у сумі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень, позичальник зобов`язується використати грошові кошти за цільовим призначенням та повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів без нарахування відсотків до 11 липня 2021 року. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно із п.2 вищевказаного договору цільове призначення позики: грошові кошти в сумі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень, які позикодавець передав у власність позичальникові, а позичальник прийняв, призначені для купівлі квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 645860232109, загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м. \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що відповідно до розписки від 08 жовтня 2020 року, [PERSON] передав [PERSON] 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень, призначені для купівлі квартири, які остання зобов`язується повернути [PERSON] до 11 липня 2021 року без сплати відсотків (а.с. 59). Відповідно до Договору дарування грошових коштів від 28 червня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорноног Л.В. 28 червня 2021 року за реєстровим № № 514, [PERSON] (далі - дарувальник) подарувала та передала своїй доньці [PERSON] (далі - обдаровувана), яка прийняла у дар від дарувальника дарунок грошові кошти в сумі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень для погашення нею позики на придбання квартири (а.с.60). Відповідно до розписки від 01 липня 2021 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 430000 (чотириста тридцять тисяч) гривень, згідно Договору безпроцентної цільової позики грошових коштів від 08.10.2020, претензій до [PERSON] не має (а.с.61). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Свідок [PERSON] в судовому засіданні 21 вересня 2023 року надала показання про те, що позивач [PERSON] є її сином, свідок [PERSON] разом зі своїм чоловіком придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] , зробили ремонт, після чого з сім`ю прийняли спільне рішення про переоформлення квартири на невістку, оскільки в них були хороші відносини та вважали, що це всеодно буде спільною власністю її сина та невістки. Також, свідок [PERSON] повідомила, що грошові кошти за квартиру не отримувала, вирішили переоформити квартиру шляхом укладення договору купівлі-продажу, оскільки так дешевше виходило по податкам. Також, свідок зазначила, що про договір позики, укладений її невісткою їй нічого не відомо, однак зауважила, що позичати кошти не було необхідності, оскільки гроші за купівлю квартири свідку [PERSON] чи будь-яким іншим особам у її інтересах не передавалися, так як в сімейному колі було вирішено переоформити квартиру на невістку та сина у їх спільну власність, оскільки до цього вони проживали всі разом. Крім того, свідок [PERSON] додала, що на момент укладення договору купівлі-продажу, відносини між її сином та невісткою були нормальні, розлучатися не збиралися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 31 січня 2024 року надав показання про те, що між ним та [PERSON] у жовтні 2020 року було укладено договір позики на суму 430 тисяч гривень для купівлі квартири в смт. Ворзель, в якій буде проживати [PERSON] разом з дітьми. Зокрема, свідок [PERSON] зазначив, що з [PERSON] його познайомили спільні знайомі та попросили допомогти дівчині, на що він погодився та позичив [PERSON] грошові кошти у грошовій одиниці України готівкою 430 тисяч гривень. При цьому, як зазначив свідок, знайомі надали йому гарантії про те, що гроші будуть йому повернуті. Також зазначив, що кошти були йому повернуті в повному обсязі готівкою у гривнях. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 14 травня 2024 року надала показання про те, що вона є матір`ю відповідачки [PERSON] . Зокрема, зазначила, що позивач та її донька [PERSON] купували квартиру в жовтні 2020 року, і [PERSON] попросила в неї грошові кошти у 2020 році, однак на момент купівлі квартири грошей в неї не було і вона змогла їх дати лише влітку 2021 року у розмірі чотириста з чимось тисяч гривень, та [PERSON] повернула борг за квартиру. Також повідомила, що їй відомо, що [PERSON] квартиру купувала в матері позивача, однак про те, чи [PERSON] передавала гроші свекрусі їй не відомо. Також, свідок зазначила, що грошові кошти отримала від спадщини своїх батьків, проте яку конкретно суму та за яке саме спадкове майно отримала грошові кошти, свідок не вказала. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція) проголошено принцип справедливого розгляду справи, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких, зокрема, є визнання права (пункт 1). \~ \~ \~ \~ Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Як проголошено у статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. \~ \~ \~ \~ Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. \~ \~ \~ \~ Захист права власності гарантовано Першим протоколом до Конвенції, відповідно до статті 1 якого передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення частини першої цієї статті дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а частина друга цієї статті визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом уведення в дію «законів». Більше того, верховенство права як один з фундаментальних принципів демократичного суспільства є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (див. рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах: від 20 травня 2010 року «Україна-Тюмень» проти України» (заява № 22603/02); від 25 червня 1996 «Амюр проти Франції» (Amuur v. France); «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece), № 25701/94, § 79, ECHR 2000-XII; «Малама проти Греції» (Malama v. Greece), № 43622/98, § 43, ECHR 2001-II). Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~ У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За вимогами частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України). Згідно з вимогами статті 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved