Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

07.03.2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду від 18.09.2015 року був розірваний. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, не проявляє до неї батьківського піклування, не цікавиться його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не допомагає матеріально. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2015 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] .Однак, [PERSON] свого обов`язку щодо утримання сина не здійснює. Станом на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 218230, 59 грн.Крім того, у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальна справа № 161/14851/23 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, зокрема у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Враховуючи наведене,просить суд позбавити [PERSON] батьківськихправ відносно сина [PERSON] , [INFO] . До початку судового засідання позивачка подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 08.09.2023 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , який зареєстровано Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1498. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.8). Судом також встановлено, що малолітній [PERSON] проживає на даний час разом зі своєю матір`ю - позивачкою [PERSON] . Вищевказана обставина підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 52 від 02.02.2024 року, складеного відділом «ЦНАП виконавчого комітету Острожецької сільської ради» (а.с.10). В обґрунтування заявлених позовних вимог про позбавлення батьківських прав позивачка зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини, не проявляє до неї батьківського піклування, не цікавиться його здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не допомагає матеріально. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Як встановлено судом, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2015 року в цивільній справі № 161/12375/15-ц, у ЛВ ДВС у Луцькому районі Волинської області ЗМУ МЮ здійснюється виконавче провадження № 49372610 з примусового стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.12, 16-17) Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по АСВП № 49372610 вбачається, що станом на 01.01.2024 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 218230, 59 грн. (а.с. 18-19). Судом також встановлено, що на даний час у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває справа № 161/14851/23 по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України (а.с.22). Наведене свідчить про обгрунтованість доводів [PERSON] про ту обставину, що [PERSON] не приймає участі в утриманні їх спільного сина взагалі. Згідно з характеристикою Острожецького ліцею імені І.Єремеєва Острожецької сільської ради Дубенського району Рівненської області на учня 4-Б класу [PERSON] за № 01-20/20 від 05.02.2024 року, [PERSON] відповідально ставиться до виховання дитини, приділяє значну увагу навчанню сина, постійно цікавиться успіхами сина, регулярно відвідує батьківські загальношкільні та класні збори. Тато [PERSON] , [PERSON] участі у навчанні та вихованні сина не бере, у школі не з`являється (а.с.14). Як вбачається із акта обстеження матеріально-побутових умов та умов проживання № 61 від 21.12.2023 року, складеного Службою у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області, [PERSON] проживає разом із своїм сином за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] забезпечений усім необхідним: є окрема кімната із спальним місцем та місцем для занять, є місце для ігор, забезпечений одягом та взуттям відповідно до сезону. Санітарно-гігієнічні умови проживання дитини відмінні (а.с.13). Відповідно до довідки КНП «Млинівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 02.02.2024 року [PERSON] здійснює виховання дитини [PERSON] сама. Всі звернення щодо дитини надходять виключно від мами. Проводить регулярні медичні огляди. При захворюванні мати звертається за медичною допомогою. Виконує всі рекомендації (а.с.15). Як вбачається із заяви [PERSON] від 19.01.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Веремчук С.В. та зареєстрованої в реєстрі за № 182, останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Рішенням виконавчого комітету Осторожецької сільської ради № 41 від 25.04.2024 року було затверджено висновок «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] » (а.с. 45-46). Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Як встановлено судом, відповідач в повній мірі самоусунувся від належного виконання своїх батьківськіх обов`язків без поважних та обґрунтованих причин. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінюючи надані докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач в жодній мірі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не займається підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Острожецької сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам малолітнього [PERSON] , [INFO] , і його подальшого життя. Керуючист ст.ст. 10, 11, 81, 263, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України суд, -

Outcome: approved