Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-21 00:00:00

ТОВ «Качай гроші» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що Товариством зобмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-7568870 від 14 квітня 2023 року, за умовами якого сума кредитного ліміту складає: 2200,00 грнь. Тип кредиту - Кредитна лінія. За умовами договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 04 травня 2023 року протягом дії Кредитної лінії, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами. Тип процентної ставки - фіксована. Відповідно до договору знижена процентна ставка становить 0,10 (нуль цілих 10 сотих) % від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п. 1.3.1.даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, але небільше перших 10 днів користування кредитом, тобто з 1 по 10 день включно. Відповідно до пункту 1.4.2. Договору стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення кредиту. За умовами договору позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є на перед обумовленим та не є односторонньою зміною умов договору і застосовується відповідно до п. 1.4.2. Договору. Відповідно до пункту 1.4.4. Договору позичальник проінформований, розуміє та погоджується що застосування стандартної ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для Споживача, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до споживача та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програми лояльності), затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на сайті кредитодавця. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, про що свідчить інформаційна довідка від ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-РайзФінанс» від 05.12.2023 року. Проте відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив проценти за користування кредитом. Просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КАЧАЙГРОШІ» суму заборгованості у розмірі 8200,00 грн., що складається з основної заборгованості в сумі 2200,00 грн. та суми заборгованості за процентами 6000,00, за договором кредитної лінії № 00-7568870 від 14.04.2023 року, а також просить стягнути з [PERSON] понесені судові витрати в сумі 2147,20 грн. судового збору та витрат на юридичну (правничу) допомогу в сумі 8000,00 грн. 30.01.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав викладених в ньому. Просив позов задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася у судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 14.04.2023 року між ТОВ «КАЧАЙГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-7568870 (а.с. 10-14). Відповідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит в розмірі: 2200,00 грн. строком на 120 днів (до 12.08.2023 року) Тип кредиту кредитна лінія. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 04 травня 2023 року протягом дії кредитної лінії, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами (п. 1.3.1 договору). Тип процентної ставки фіксована. Відповідно до пункту 1.4.1 договору знижена процентна ставка становить 0,10% від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п. 1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 10 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 10 день включно. Відповідно до пункту 1.4.2. Договору стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 10 дня користування Кредитом, починаючи з 11 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту. Відповідно до пункту 1.4.3. Договору позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п. 1.4.2. Договору. Відповідно до пункту 1.4.4. Договору Позичальник проінформований, розуміє та погоджується що застосування стандартної ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для Споживача, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності Кредитодавця до Споживача та правом Кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програми лояльності), затвердженої та оприлюдненої Кредитодавцем на Сайті Кредитодавця. Кредитодавець свої зобов`язання за Договором виконав, про що свідчить інформаційна довідка від ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» від 14.04.2023 року. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України\~«Про споживче\~кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього законурегламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Так, виходячи із зазначеного вище, договір 00-7568870 від 14 квітня 2023 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченій ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 21.12.2023 року (момент подачі позову) виникла заборгованість перед банком по кредитному договору в розмірі 8200,00 грн. Норми ст.ст. 509, 623, 625 ЦПК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надатигрошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (ст. 1054 ЦК України). Судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 00-7568870 від 14 квітня 2023 року в розмірі 8200,00 грн., з яких: 2200,00 грн.заборгованість за кредитом, 6000,00 грн. заборгованість по процентам. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 2147,20 грн. (а.с.8), тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., то вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правової допомоги №04/01 від 04.01.2023 року (а.с. 17-18), ордер (а.с. 7), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 19), акт приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2023 року (а.с. 20); квитанцію №18/12 на суму 8000,00 грн. (а.с. 21). Згідно з п. 3.1. договору про надання правової допомоги, за правову допомогу замовник сплачує адвокату винагороду (гонорар) в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2023 року, адвокат Кузеванова Р.Р. надала позивачу наступні послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції (1,0 год.) 2000,00 грн.; підготовка проекту позовної заяви (5,0 год.) 4000,00 грн.; підготовка адвокатського запиту до АТ «ПриватБанк» (1,0 год.) 1000,00 грн.; підготовка клопотання про витребування доказів (1,0 год.), а всього 8000,00 грн. (а.с. 20). Відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., слід приймати до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved