Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 28.01.2023 року, від шлюбу спільних дітей не мають, проте спільне життя не склалося, а тому протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки припинено через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на подружнє життя, відновлювати сімейні відносини не мають наміру, шлюб існує формально, примирення не можливо, відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с.14). Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, розгляд справи просила провести без її участі (а.с.17). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно статей 110, 112 СК України: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.01.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , яке видане 28.01.2023 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.\~Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №53 (а.с.6). На даний час сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. Відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято з усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ст.7 ч.1 п.1 Закону України ''Про судовий збір'' сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у сумі 3028\~грн., проте за позов про розірвання шлюбу підгялає сплаті судовий збір у сумі 1211,20\~грн., надлишково сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу. Крім того, оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решта судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved