Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 29.03.2023 АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.04.2019 в розмірі 85410,69 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2684 грн., оскільки останній не виконує умови договору. Вказує, що monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі, у відділенні Банку, співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці, кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 відеоверифікація здійснюється працівником Банку дистанційно, ДІЯ шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Зазначає, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. 15.04.2019 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 15.04.2019 про відкриття поточного рахунку. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті зазначено наступне: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору». На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 70000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Згідно із тарифами пільговий період за карткою становить 62 дня (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості, базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, збільшена відсоткова ставка - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Позивач вказує, що AT «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 13.12.2022 становить 85410,69 грн., та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 85410,69 грн.; заборгованості за пенею в сумі 0,00 грн.; за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів Банку, тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2684 грн. судового збору. 14.03.2024 від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій представник вказує, що на момент підписання відповідачем анкети-заяви діяли Умови і правила надання банківських послуг від 03.04.2019, які набули чинності з 04.04.2019, у зв`язку з чим відповідач підтвердив, що умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. [PERSON] не звертався до банку з непогодженням про зміни умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Представник вказує, що кредитний договір укладений в електронному вигляді, шляхом накладення електронного підпису, при цьому у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Також представник зазначає, що без ознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицями обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, у мобільному застосунку «monobank», застосунок не переходить на наступний етап входу у головне меню, тобто проведення будь-яких операцій, у тому числі отримання кредиту, без такого підтвердження не є можливим. Крім того, представник вважає, що використання кредитних коштів підтверджується випискою, а отже, на його думку, відповідач намагається приховати фактичні обставини справи. Стислий виклад позиції відповідача. 11.03.2024 на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву та 02.04.2024 заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що заперечує проти позовних вимог, оскільки вважає, що позивачем надано Умови і правила обслуговування фізичних осіб, які не містять підпису позичальника, та відсутні докази того що саме ці умови були надані йому при підписанні анкети-заяви, крім того вказані умови затвердженні більше ніж через 2 роки після підписання ним анкети-заяви, а саме 24.11.2021. Тому вважає, що неможливо застосувати до правовідносин ч. 1 ст. 634 ЦК України. Крім того вказує, що долучені до справи докази не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі анкети-заяви та наявність у нього заборгованості. Так, анкета-заява від 15.04.2019 містить лише анкетні дані, його контактну інформацію, вказана анкета не містить даних про розмір кредитних коштів, кредитного ліміту, строку дії картки, її виду. Долучений розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору, а отже не є належним доказом, при цьому відсутні докази видачі кредитних коштів, підвищення (збільшення) кредитного ліміту. Також просить стягнути з позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн. при зверненні до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2024 скасовано заочне рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2023 по цивільній справі № 215/1539/23 за позовною заявою АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 15.04.2019 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 70000,00 грн. (т. 1 а.с. 13). Відповідно до анкети-заяви, [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (т. 1 а.с. 13). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, в редакції чинній з 04.04.2019 (т. 2 а.с. 47-143). Згідно з наданого позивачем розрахунком заборгованості, [PERSON] користувався кредитними коштами, однак у встановленому договором порядку та строки борг не погасив, у результаті чого заборгованість станом на 13.12.2022 складає 85410,69 грн., з яких: 85410,69 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (т. 1 а.с. 7-12). Відповідно до наданої виписки руху коштів по картці від 20.02.2024, [PERSON] в період з 22.04.2019 по 21.02.2022 користувався кредитними коштами, з якої вбачаються операції за картками, а саме зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, погашення заборгованості, тощо (т. 1 а.с. 100-114, т. 2 а.с. 16-44). З довідки про наявність рахунку від 20.02.2024 видно, що [PERSON] було видано карту № [NUMBER] зі строком дії до листопада 2024 року (т. 1 а.с. 115, т. 2 а.с. 45), та відповідно до довідки за лімітами, останнє збільшення кредитного ліміту відбулось 28.09.2021 до 66900 грн. (т. 1 а.с.116, т. 2 а.с. 15). Згідно довідки від 26.10.2023 №3372 виданої командиром ВЧ [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] з 11.03.2022 по теперішній час проходить службу в ВЧ [NUMBER] (т. 1 а.с. 86 зворот). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст.1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, судом встановлено, що 15.04.2019 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено та підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якої, АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі до 70000,00 грн. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті зазначено наступне: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору». З матеріалів справи вбачається, що Договір про надання банківських послуг «Monobank» від 15.04.2019 був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюється вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Згідно положень п. 5.9 розділу ІІ Умов і Правил, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку (а.с. 24 зворот). Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами, що передбачено п. 5.11 розділу ІІ Умов і Правил. Так, згідно з Тарифами банку, пільговий період за карткою «Monobank» встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001%; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць на залишок заборгованості; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Пунктом 5.15 розділу ІІ Умов і Правил встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за Кредитом, клієнт сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах. Відповідно до п. 5.16 розділу ІІ Умов і Правил, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у Мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, що передбачено п. 5.17 розділу ІІ Умов і Правил. Відповідно до п. 4.23 розділу ІІ Умов і Правил, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому, Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Згідно з наданим банком розрахунком [PERSON] має заборгованість за кредитним Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.04.2019 станом на 13.12.2022 в розмірі 85410,69 грн., з яких: 85410,69 грн. тіло кредиту. Щодо посилань [PERSON] , що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору, слід зазначити, що відповідно до приписів частини першої\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до позиції Верховного Супу, яка містяться у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц, провадження 61-19992 св, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як такт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Згідно з позицією Верховного Суду, котра записана у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі № 464/4985 15-ц провадження № 43538св18, твердження заявника про те, що позивач не надав належних наказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. У позиції Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18, Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції, про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Слід також зазначити, що посилання відповідача з приводу того, що Умови та правила він не підписував та надані до позову Умови та правила є іншими, ніж ті що додавалися до анкети-заяви, слід зазначити, що дані посилання відповідача не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються належними доказами, доданими до матеріалів справи. Умови та правила додані до анкети-заяви були підписані електронним підписом відповідача, що відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію». Як вбачається з матеріалів справи, позивач в якості додатку до відповіді на відзив долучив виписку з особового рахунку (виписки про рух коштів на рахунку) боржника. Вищевказана виписка підтверджує факт отримання та користування кредитними коштами відповідачем, а також те, що після отримання банківської картки боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також корегував розмір кредитного ліміту. Вищевказане кореспондується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 200/5647/18, провадження № 61- 9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами Договору та ст.ст.1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Однак, в супереч діючих норм законодавства відповідач не надав належних та допустимих доказів, на підтвердження викладених обставин у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. Стосовно посилань відповідача з приводу того, що він проходить з 11.03.2022 по теперішній час службу в ВЧ [NUMBER] , суд вважає необхідним зазначити, що [PERSON] не заявляв клопотань про зупинення провадження, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а навпаки, виклав свою позицію щодо спору в відзиві та просив проводити розгляд справи за його відсутності (т. 1 а.с. 89-90), тому суд вважає можливим провести розгляд справи по суті за відсутності відповідача. При цьому, слід зазначити, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що він звертався до позивача з повідомленням про наявність у нього певного соціального статусу та будь-яких пільг, визначених ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Таким чином, суд вважає, що надані АТ «Універсал Банк» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, наявність заборгованості підтверджується фактичним використанням кредитних коштів, наданими йому АТ «Універсал Банк» за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.04.2019 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, які містяться в розрахунку заборгованості, виписці за рахунком, довідках, які додані позивачем до матеріалів справи, з якими суд погоджується, в свою чергу [PERSON] не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, у зв`язку з чим має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Так, судом встановлено, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконав, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит не сплатив, чим порушив вимоги кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 85410,69 грн. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, а саме 2684 грн. судового збору, сплачений позивачем при зверненні до суду. Щодо клопотання відповідача про стягнення судового збору в сумі 605,60 грн., який сплачений ним до заяви про перегляд заочного рішення, слід зазначити, що дані витрати не відносяться до судових витрат в розумінні ст. 133 ЦПК України, позов задоволено, тому стягненню не підлягають. На підставі ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст. 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved