Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить: - зобов?язати відповідача нарахувати їй середню заробітну плату за квітень\~2022\~року без урахування простою в розмірі 15571, 08 грн. та стягнути різницю між нарахованою та виплаченою заробітною платою за квітень\~2022\~року в розмірі 8156,30 грн. без відрахування обов?язкових платежів та внесків з нарахованої заробітної плати; - зобов?язати відповідача нарахувати їй заробітну плату за час простою в розмірі двох третин тарифної ставки встановленого розряду (окладу) за періоди роботи з 1.06.2022\~по 20.01.2023\~роки з відрахуванням із суми нарахованої заробітної плати страхових внесків на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування для подальшого зарахування їх до відповідних фондів; - зобов?язати відповідача нарахувати та виплатити їй компенсацію за 56 днів невикористаної щорічної основної відпустки за період з 01.09.2021\~по 31.08.2022 року з відрахуванням страхових внесків на загальнообов?язкове державне пенсійне страхування для подальшого зарахування їх до відповідних фондів. \~ \~ \~ \~Позов обгрунтовано тим, що [PERSON] працювала у Куп`янському ліцеї №8 Куп`янської міської ради Харківської області вчителем української мови і літератури. Після окупації м.Куп`янська російськими військами навчання у ліцеї тривало, як дистанційне, так і індивідуально-групове. У квітні 2022 року навчання проводилося у повному обсязі, повідомлень про простій та відповідних наказів позивачка не отримувала. Лише у 2023 році після звернення до відповідача позивачка отримала копію наказу директора ліцею від 08.04.2022р. №77-о «Про встановлення простою для окремих педагогічних працівників», на якому відсутні підпис директора та відбиток печатки навчального закладу. У тексті цього наказу зазначено про встановлення простою у роботі окремих педагогічних працівників з 11.04.2022р. до моменту появи можливості їм працювати з використанням технологій дистанційного навчання, а також про проведення розрахунку заробітної плати на період простою не з вини працівників у розмірі 2/3 посадового окладу. У додатку до цього наказу міститься інформація про позивачку. Проте, не будучи ознайомлена з наказом, позивачка відпрацювала весь квітень 2022 року, тому повинна була отримати заробітну плату у повному обсязі. Замість позивачки на безоплатній основі заповнювала класні журнали та свідоцтва навчальних досягнень її колега [PERSON] , узгоджуючи з позивачкою оцінки у телефонному режимі. Розмір середньої заробітної плати позивачки становить 15571,08 грн. У березні 2023 року позивачка отримала заробітну плату у не повному обсязі у розмірі 7414,78 грн. Тобто борг відповідача перед позивачкою по її заробітній платі за квітень 2022 року становить 8156,30 грн. (15571,08 7414,78). У червні 2023 року позивачці було нараховано за травень 2022 року заробітну плату з розрахунку 2/3 від посадового окладу 6973,92 грн., а виплачено 4815,80 грн., тобто на 2158,12 грн. менше. Довідку про заборгованість та середню заробітну плату позивачки відповідач не видає. Наказом директора ліцею від 25.04.2022р. №77-о «Про встановлення простою з 02.05.2022 року» у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, розпорядженням Куп`янського міського голови від 24.02.2022р. №42 «Про встановлення простою» та від 12.03.2022р. №45 «Про внесення змін до розпорядження від 24.02.2022 року» було продовжено простій з 02.05.2022р. до завершення воєнного стану в Україні та скасування обмежувальних заходів. Простій було продовжено, у тому числі, для позивачки. Наказом від 30.05.2022р. №16-в позивачці було надано частину щорічної основної відпустки строком на 24 дні з 13.06.2022р. за період роботи з 01.09.2021р. по 31.08.2022р. З жодним з цих наказів позивачка не була ознайомлена, а їх копії отримала лише у 2023 році на своє звернення. Наказом від 20.01.2023р. №1-к дію трудового договору з позивачкою було призупинено з 20.01.2023р. до відновлення можливості надавати та виконувати роботу або до припинення чи скасування воєнного стану. З цим наказом позивачка була ознайомлена. З вересня 2022 року по лютий 2023 року відділ освіти не виплачував позивачці заробітну плату. На звернення позивачки відповідач надав відповідь про те, що з вересня 2022 року по лютий 2023 року освітній процес у ліцеї не відбувався, отже, позивачка та інші педагогічні працівники не могли виконувати свої посадові обов`язки, а також про відсутність у відповідача табелів використання робочого часу по ліцею з червня 2022 року по лютий 2023 року. Наказу про поновлення встановлення простою після щорічної відпустки позивачки немає. 31.08.2023р. позивачка була звільнена з навчального закладу наказом директора ліцею [PERSON] від 30.08.2023р. №21-к у зв`язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Цим наказом було зобов`язано бухгалтерію провести розрахунок з позивачкою при звільненні та виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку та компенсацію за 56 днів невикористаної щорічної основної відпустки за період з 01.09.2021р. по 31.08.2022р. Проте, розрахунок з позивачкою у повному обсязі позивач не провів. 30.08.2023р. на банківських рахунок позивачки було перераховано відповідачем 8734 грн. вихідної допомоги при звільненні. \~ \~ \~ \~Представниця відповідача подала відзив на позов, заперечуючи проти позовних вимог та посилаючись на те, що запровадження 24.02.2022р. воєнного стану в Україні у зв`язку з повномасштабною військовою агресією РФ спричинило великі труднощі для системи освіти і перехід на дистанційне навчання дозволив відновити освітній процес та закінчити 2021-2022 навчальний рік. Впровадження дистанційного навчання потребує належного оформлення шляхом видачі відповідного наказу. З 30 березня 2022 року у Куп`янській громаді був відсутній інтернет, а з 07.04.2022р. був відключений мобільний зв`язок українських операторів. Це унеможливило проведення освітнього процесу у навчальних закладах м.Куп`янська у дистанційному режимі роботи. Вчителі проводили тільки індивідуально-групові консультації за наявності перебування дітей у навчальних закладах з дозволу батьків. Класні керівники разом з вчителями, які, викладали певні предмети, формували для учнів відповідних класів домашні завдання на тиждень та розміщали їх на дверях навчального закладу. Діти приносили виконані домашні завдання для перевірки вчителями. Доказом роботи вчителя у цей період є наявність шкільної документації, а саме, заповнені класні журнали, свідоцтва навчальних досягнень учнів за ІІ семестр та рік, заповнені особові справи здобувачів освіти тощо. За інформацією ліцею щодо працівників, які виїхали за кордон та за межі міста, від 10.02.2022р. та від 30.06.2022р., відомості про позивачку також містяться у цьому переліку осіб. Отже, позивачка не могла проводити індивідуально-групові заняття. У відповідача відсутні табелі обліку використання робочого часу по ліцею з липня 2022 року по лютий 2023 року. Що стосується доводів позивачки про те, що заповнення замість неї класних журналів та свідоцтв навчальних досягнень здійснювала на безоплатній основі її колега [PERSON] , то залучення педагогічних працівників до заміни відсутніх вчителів має здійснюватися на підставі наказу (розпорядження) директора закладу освіти та компенсуватися відповідною заробітною платою за додатково проведені заняття. У табелі за червень 2022 року міститься інформація про 8 днів простою та період щорічної основної відпустки з 13.06.2022р. по 07.07.2022р. Сума відпускних увійшла у компенсацію за відпустку при звільненні у серпні 2023 року, тому що ці кошти не були нараховані та виплачені у червні 2022 року. Сума компенсації за невикористану відпустку становить 19035,12 грн. з урахуванням податків. З них позивачці було виплачено 8734,00 грн. Решта 6589,27 грн. буде виплачена після розподілу коштів освітньої субвенції. Відповідач не отримав субвенцію, оскільки не було розпочато освітній процес за Державним стандартом базової та повної середньої освіти, а було розпочато за стандартами країни-агресора. Після надходження освітньої субвенції у травні 2023 року позивачці було виплачено 4815,80 грн. за травень та червень 2022 року. Залишок коштів за червень 2022 року з розрахунку 8 днів простою у розмірі 2/3 тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) навіть не нарахований. Якщо щорічна відпустка працівника, запланована графіком відпусток, припадає на період простою, оголошеного такому працівнику, і цей працівник не виконує роботи на об`єктах критичної інфраструктури, роботодавець зобов`язаний видати наказ про припинення простою та після цього оформити працівнику відпустку. У відповідача відсутні накази про припинення або продовження простою позивачки. \~ \~ \~ \~Представницею позивачки подано відповідь на відзив, в якій вона посилається на відсутність доказів проведення у ліцеї заміни позивачки іншим вчителем. Отже, позивачка виконувала свої посадові обов`язки належним чином. Факт заповнення від її імені журналів відповідач не заперечує. Крім того, у наданій копії наказу №77-0 від 08.04.2022р. відсутній відбиток печатки закладу та підпис керівника ліцею [PERSON] , що ставить під сумнів достовірність цього документу. При цьому у наказі №77-о від 25.04.2022р., в якому наявні підпис директора та відбиток печатки навчального закладу, зазначено про оголошення простою з 02.05.2022р. до завершення воєнного стану. Крім того, у наказом №91-о від 30.05.2022р. було продовжено простій до завершення воєнного стану. Таким чином, простій встановлено до завершення воєнного стану, а позивачка повинна отримувати 2/3 частини своєї заробітної плати до 20.01.2023р., коли була припинена дія трудового договору. У табелі роботи вчителів ліцею за червень 2022 року зазначено про простій з 02.05.202р., але заробітна плата за ці дні простою не виплачена. Про відпустку з 13.06.2022 по 06.07.2022 інших вчителів у табелі не зазначено. Позивачка не заперечує, що отримувала наступні грошові кошти: 31.05.202р. 4100 грн. та 6000 грн. Імовірно, це була заробітна плата за квітень та травень 2022 року, але відповідачем про це не зазначено. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 17.10.2023р.було відкрите провадження у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 12.02.2024р. було закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні сторони підтримали, кожна свої, доводи, викладені у позовній заяві, відзиві на позов та відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~Представниця третьої особи, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилася у судове засідання, подавши заяву про розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~З`ясувавши обставини справи та перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Станом на 24.02.2022р. позивачка працювала вчителем української мови та літератури у Куп`янському ліцеї №8 Куп`янської міської ради Харківської області. \~ \~ \~ \~Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. №309, місто Куп`янськ Харківської області було тимчасово окуповано в період з 24.02.2022р. по 09.09.2022р. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи міститься копія наказу від 08.04.2022р. №77-о, текст якого викладений на бланку Куп`янського ліцею №8 Куп`янської міської ради Харківської області «Про встановлення простою для окремих педагогічних працівників». \~ \~ \~ \~У тексті цього наказу зазначено про встановлення простою у роботі окремих педагогічних працівників закладу з 11.04.2022р. до моменту появи можливості їм працювати з використанням технологій дистанційного навчання (згідно з додатком 1) у зв`язку зі зміною частиною педагогічних працівників місця проживання в умовах воєнного стану та їх виїздом за межі міста та області, а також у зв`язку з відсутністю у місті Інтернет покриття, що унеможливлює організацію для вчителів роботи за дистанційною формою, \~ \~ \~ \~Також у тексті наказу зазначено про проведення розрахунків заробітної плати на період простою не з вини працівників з 11.04.2022р. до моменту появи можливості їм працювати з використанням технологій дистанційного навчання у розмірі 2/3 від посадового окладу. \~ \~ \~ \~У вищевказаному додатку 1 «Список працівників, яким встановлено простій у роботі» міститься інформація, у тому числі, про вчителя української мови та літератури [PERSON] , яка перебуває у Західній Україні. \~ \~ \~ \~Проте, суд визнає ці докази (копію наказу та копію додатку до наказу) недопустимими за правилами ст.78 ЦПК України, оскільки вони не містять підпису особи, від імені якої складені, тобто директора ліцею [PERSON] , та відбитку печатки закладу освіти, що є порушенням вимог п.4 розділу ІІ та п.1 розділу ІІІ Інструкції з діловодства у закладах середньої загальної освіти, яка затверджена наказом Міністерства освіти і науки України від 25.06.2018р. №676, а також вимог п.5.22 та п.5.23 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» від 01.07.2020р. №144. \~ \~ \~ \~Також є недопустимим доказом додаток №1 до вищевказаного наказу з тих самих підстав. \~ \~ \~ \~Наказом №79-о від 25.04.2022р. «Про встановлення простою з 02.05.2022р.» за підписом директора ліцею О.Бітюцької, копія якого міститься в матеріалах справи, було продовжено простій з 02.05.2022р. до завершення воєнного стану в Україні та скасування обмежувальних заходів частині працівників ліцею, серед яких відомостей про позивачку немає. \~ \~ \~ \~В той же час, цим наказом було оголошено простій частині працівників ліцею, у тому числі, позивачці [PERSON] вчителю української мови та літератури, на 02.05.2022р. до завершення воєнного стану в Україні та скасування обмежувальних заходів. \~ \~ \~ \~Також цим наказом було покладено на відповідальних за ведення табелів осіб обов`язок табелювати дні із зазначенням простою (2/3 розміру посадового окладу). \~ \~ \~ \~Крім того, визначено довести наказ до відома працівників: за можливості розмістити на сайті закладу, за можливості ознайомити особисто під підпис, за неможливості оперативного особистого ознайомлення засобами комунікації. \~ \~ \~ \~Проте, в матеріалах справи немає підтвердження факту доведення до відома позивачки цього наказу хоча б одним з вищевказаних способів. \~ \~ \~ \~Наказом №91-о від 30.05.2022р. «Про встановлення простою з 01.06.2022р.» за підписом директора ліцею О.Бітюцької, копія якого міститься в матеріалах справи, було продовжено простій з 01.06.2022р. до завершення воєнного стану в Україні та скасування обмежувальних заходів частині працівників ліцею, у тому числі, позивачці, а також покладено на відповідальних за ведення табелів осіб обов`язок табелювати дні із зазначенням простою (2/3 розміру посадового окладу). \~ \~ \~ \~Крім того, визначено довести наказ до відома працівників: за можливості розмістити на сайті закладу, за можливості ознайомити особисто під підпис, за неможливості оперативного особистого ознайомлення засобами комунікації. \~ \~ \~ \~Але в матеріалах справи немає підтвердження факту доведення до відома позивачки цього наказу хоча б одним з вищевказаних способів. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи міститься копія наказу №16-в від 30.05.2022р. «Про надання щорічної основної відпустки [PERSON] », який підписаний директором ліцею О.Бітюцькою та яким надати [PERSON] , вчителю української мови та літератури, частину щорічної основної відпустки з 13.06.2022р. по 06.07.2022р. на 24 календарні дні за період роботи з 01.09.2021р. по 31.08.2022р. на підставі заяви [PERSON] та графіку відпусток 2022. У графі «З наказом ознайомлена …. І.О.Баришпол» міститься підпис. В той же час, цей підпис очевидно не відповідає підпису позивачки на інших документах, які містяться в матеріалах справи. В матеріалах справи відсутні докази подання позивачкою заяви про надання їй частини щорічної основної відпустки. Крім того, відповідачем та третьою особою не надано пояснення, яким чином позивачка була особисто ознайомлена з цим наказом, перебуваючи поза межами Харківської області. Ці обставини викликають розумні сумніви у справжності підпису позивачки. Отже, суд визнає копію наказу №16-в від 30.05.2022р. «Про надання щорічної основної відпустки [PERSON] » недопустимим доказом. У табелі роботи вчителів ліцею за червень 2022 року, який затверджено директором ліцею О.Бітюцькою та копія якого міститься і матеріалах справи, наявні відомості про 8 днів простою у роботі позивачки (з 02.05.2022р. на підставі наказу №79 від 25.04.2022р.), а також відпустку з 13.06.2022 про 06.07.2022. Наказом №1-к від 20.01.2023р. «Про призупинення трудових відносин» дія трудового договору з позивачкою була призупинена з 20.01.2023р. до відновлення можливості надати та виконувати роботу або до припинення чи скасування воєнного стану. Наказом №21-к від 30.08.2023р. позивачка була звільнена з 31.08.2023р. у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Позивачка визнає, що ознайомлена з вищевказаними наказами від 20.01.2023р. та від 30.08.2023р. У довідці №449 від 03.08.2023р. про середню заробітну плату (дохід), копія якої міститься в матеріалах справи, відсутня інформація про відпрацьовані дні за період з липня 2022 року по липень 2023 року. Згідно з копією виданої відповідачем довідки про отримані доходи за період з квітня 2022 року по січень 2023 року позивачкою отримано заробітну плату за квітень 2022 року у розмірі 7888,70 грн., за травень 2022 року 4815,80 грн. Така ж інформація міститься у копії виданої відповідачем довідки про отримані позивачкою доходи за період з квітня по травень 2022 року. Згідно з копією виданої відповідачем довідки про отримані доходи за період з листопада по грудень 2022 року позивачці заробітна плата не нараховувалася. Як вбачається з копії виписки від 01.09.2023р.з банківського рахунку позивачки, відкритого у АТ КБ «Приватбанк», відповідач здійснив наступні виплати заробітної плати позивачці: - 12.01.2022р. 2563,91 грн. за грудень 2021р., - 14.01.2023р. 4000,00 грн., - 28.01.2022р. 8379,01 грн., - 28.01.2022р. 2136,58 грн., - 15.02.2022р. 4000,00 грн. за грудень 2021р., - 09.03.2022р. 8379,01 грн., - 11.03.2022р. 4000,00 грн., - 21.03.2022р. 8379,01 грн., - 31.05.2023р. - 8734,00 грн., - 30.08.2023р. 6000,00 грн. \~ \~ \~ \~Окрім виплат 12.01.2022р. у розмірі 2563,91 грн. та 15.02.2022р. у розмірі 4000,00 грн. решта виплат не містить зазначення періоду, за який виплачувалася заробітна плата. \~ \~ \~ \~Згідно з відомостями по особовому рахунку працівника [PERSON] за серпень 2023 року відповідач нарахував їй 19035,12 грн., з яких 6700,00 грн. - допомога при скороченні та 12335,12 грн. компенсація за невикористані дня щорічної відпустки при звільненні. \~ \~ \~ \~Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який сформований 15.08.2023р. засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, містить відомості про заробіток позивачки у березні 2022 року 15571,08 грн. та 31 день трудових відносин, у квітні 2022 року 7414,78 грн. та 30 днів трудових відносин, у травні 2022 року 6973,92 грн. та 31 день трудових відносин. \~ \~ \~ \~Згідно з копією відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб У Пенсійному Фонді України від 06.07.2023р. відповідач є страхувальником як роботодавець, що сплачує єдиний соціальний внесок за позивачку як працівника. \~ \~ \~ \~Отже, під час розгляду справи було встановлено, що позивачка не була обізнана про оголошений у її роботі простій у квітні 2022 року. \~ \~ \~ \~Також відповідачем не було спростовано доводи позивачки про виконання нею у квітні 2022 року роботи, у тому числі, проведення індивідуально-групових консультацій та шляхом дистанційної організації праці. Відсутність наказу про проведення у ліцеї освітнього процесу у дистанційному режимі роботи сама по собі не свідчить про те, що такий процес не відбувався. За відсутності інших доказів відсутності дистанційного освітнього процесу це може свідчить лише про недотримання закладом освіти відповідних нормативних актів, якими встановлюються вимоги до документального оформлення такого процесу. Що стосується доводів представниці відповідача про те, що заміна позивачки іншим педагогічним працівником, то позивачка не стверджує, що її колега [PERSON] замінювала її, виконуючи її роботу з проведення занять та оцінювання її результатів. Позивачка посилається на те, що [PERSON] лише виконувала технічну роботу, заповнюючи класні журнали та свідоцтва навчальних досягнень, узгоджуючи оцінки саме з позивачкою, яка проводила заняття з учнями. \~ \~ \~ \~При цьому наявність чи відсутність заповнених вчителем класних журналів та свідоцтв навчальних досягнень не може бути умовою виплати позивачці заробітної плати. Згідно з ч.1 ст.94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Положеннями ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» гарантовано право працівника на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 22 цього Закону встановлено дотримання прав щодо оплати праці, згідно з якими с уб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. З 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України 24.02.2022р. та який на теперішній час продовжено Указами Президента України від 14.03.2022р. №133/2022, від 18.04.2022р. №259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022, від 12.08.2022р. №573/2022, від 07.11.2022р. №757/2022, від 06.02.2023р. №58/2023, від 01.05.2023р. №254/2023, від 26.07.2023р. №451/2023, від 06.11.2023\~р. №\~734/2023, від \~05.02.2024\~р. №\~49/2024, від 06.05.2024\~р. №\~271/2024, які затверджені відповідними Законами України. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором . Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати (ч.2 ст.10 Закону). Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили (ч.3 ст.10 Закону). Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати (ч.4 ст.10 Закону). У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства (ч.5 ст.10 Закону). Статтею 34 КЗпП України надано визначання простою як зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Відповідно до ч.1 ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні допустимі докази оголошення простою у роботі позивачки у квітні 2022 року, вона зберігає право на отримання зарплати за квітень 2022 року у повному обсязі. З урахуванням виплаченої позивачці частини заробітної плати у розмірі 7414,78 грн., відповідач має сплатити позивачці решту заробітної плати за квітень 2022 рок у сумі 8156 грн. 30 коп. (15571,08 7414,78). Частиною 1 статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи (ч.2 ст.13 Закону). Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин (ч.3 ст.13 Закону). Отже, за період з 1 червня 2022 року, тобто від початку оголошеного у роботі позивачки простою, по 20 січня 2023 року, коли були призупинені трудові відносини з позивачкою, відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачці заробітну плату з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) за правилами ч.1 ст.113 КЗпП. Суду не надано допустимих доказів на підтвердження перебування позивачки у відпустці з 16 червня по 6 липня 2022 року, а також доказів використання позивачкою основної щорічної відпустки за період роботи з 01.09.2021р. по 31.08.2022р. Положеннями ч.1 ст.83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів закладів освіти, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості (ч.3 ст.83 КЗпП України). Таким чином, підлягає задоволенню й позовна вимога про зобов?язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці компенсацію за 56 днів невикористаної щорічної основної відпустки за період з 01.09.2021\~по 31.08.2022 року. Щодо строку звернення позивачки до суду, то згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених\~частиною другою\~цієї статті. Частиною другою статті 223 КЗпП визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). У такій редакції вказані норми у статті 233 КЗпП України були викладені на підставі Закону України від 01.07.2022р. №2352-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19.07.2022р. При цьому згідно з п.1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023р. №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України\~карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже, встановлений ст.233 КЗпП тримісячний строк на звернення до суду з позовними вимогами щодо заробітної плати за квітень\~2022\~року, а також щодо заробітної плат за період роботи з 1.06.2022\~по 20.01.2023\~роки, розпочався з 01.07.2023р. В свою чергу, строк для звернення позивачки з позовною вимогою щодо компенсації за невикористану відпустку, розпочався 01.09.2023р. Позивачка направила позов до суду засобами поштового 14.09.2023р., тобто без порушення встановленого ст.233 КЗпП України строку. Отже, позивачкою не було пропущено встановлений ч.2 ст.233 КЗпП України строк звернення до суду з цим позовом. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved