Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-12 00:00:00

13.06.2023 [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом (з урахуванням заміни відповідача на належного) до [PERSON] , в якому просить: припинити право [PERSON] на 2/5 спільної часткової власності на будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , та здійснити виділ його 2/5 частки цього будинку в натурі в окреме домоволодіння, визначивши за позивачем право приватної власності на окреме домоволодіння, що складає 2/5 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що позивач\~є власником 2/5 (що дорівнює 10/25) часток житлового будинку з належними до будинку господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] .\~Відповідачу належить 3/25 частки зазначеного житлового будинку, інші 12/25 належать та виділені [PERSON] . Фактично, існує три окремі частини (будинки) в одному будинку. До кожної частини віднесені господарські споруди та земельні ділянки. Домоволодіння має окремі входи для кожного власника та внутрішні роздільні стіни, а також паркан для кожного домоволодіння. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2017 року по цивільній справі № 185/6129/16-ц було виділено [PERSON] в натурі 12/25 частин зазначеного житлового будинку та визнано за ним право власності на окреме домоволодіння. Позивач має намір повноцінно розпорядитись своєю власністю та відокремити свою частку як окремий об`єкт нерухомості, тому звертається до суду. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/5 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за реєстраційним номером № 1-1563 від 26.10.2021, виданим державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 314543647 від 08.11.2022. Співвласником 12/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 виділено [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в натурі 12/25 частин житлового будинку та визнати за ним право власності на: приміщення у будинку літ. «А-1Ж»: передню №2-1 площею 8,0 кв.м., кладову № 2-2 площею 4,9 кв.м., ванну № 2-3 площею 1,6 кв.м., жилу № 2-4 площею 14,5 кв.м., жилу № 2-5 площею 9,2 кв.м., жилу № 2-6 площею 8,7 кв.м., жилу № 2-7 площею 14,0 кв.м., кухню № 2-8 площею 14,2 кв.м.; погріб літ. «пдА», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Е», тр. колодязь літ. «№1», 12/25 частин огорожі літ. «№2,3,4,6», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Іншим співвласником 3/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , актовий запис про смерть № 1300. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, в тому числі на 3/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 336 заведеної після померлої [PERSON] , спадкоємцем, яка прийняла спадщину, але не оформила її була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За життя [PERSON] спадщину належним чином не оформила, свідоцтво про право власності не отримала, але спадщина належала [PERSON] з часу відкриття спадщини, так як [PERSON] належним чином спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на 3/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи № 233 заведеної після смерті [PERSON] , спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину є [PERSON] , [INFO] , однак належним чином не оформив свої права на 3/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про право власності не отримав. Тому спадщина, в тому числі 3/25 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] з часу відкриття спадщини, так як він прийняв спадщину після смерті [PERSON] належним чином. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами від 12.07.2021 за адресою: [ADDRESS] частини зазначеного житлового будинку, що належать [PERSON] , є відокремленою частиною будинку із самостійним виходом та мають властивості окремого об`єкту, який можливо використовувати за призначенням, як житловий будинок. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз`яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Оскільки відповідач не оформив своє право власності на належну йому частину спірного домоволодіння, не можливо вчинити договір про виділ майна позивача, в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 364 ЦК України, що порушує майнові права позивача, та останній має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення виділу в натурі належної йому частки у спільному майні. Згідно з положеннями статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Враховуючи викладене, те що сторони є співвласниками спірного нерухомого майна, а позивач має відповідне, гарантоване законом право на виділення в натурі його 2/5 часток у спірному домоволодінні, які фактично є окремим будинком, суд вважає необхідним виділити в натурі як окремий об`єкт нерухомого майна 2/5 частини із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , припинивши право спільної часткової власності позивача. Відповідно до\~ст. 364 ч.1 ЦК України\~співвласник має право на виділ в натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Приймаючи до уваги, що позивач дійсно є співвласником об`єкту нерухомого майна, є технічна можливість виділити частки в натурі в окремий об`єкт, відповідачем не спростовано цих обставин, не надано доказів наявності домовленості між сторонами з приводу виділення в натурі своїх часток у спірному майні, суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved