Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-14 00:00:00

25.03.2024 позивач, в особі представника - адвоката Казакова О.А., звернувся до суду із вищевказаним позовом у якому просить визначити йому додатковий строк, терміном шість місяців, для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті його батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2015 року перебуває в Італійській Республіці разом зі своєю матір`ю [PERSON] . [INFO] в селі Піщане Полтавського району Полтавської області помер його батько [PERSON] . Його мати - [PERSON] у 2022 році приїхала з Італійської Республіки до України та здійснила поховання колишнього чоловіка [PERSON] за власний рахунок. В січні 2024 мати позивача - [PERSON] , перебуваючи в Україні в с. Піщане Полтавського району Полтавської області, випадково знайшла заповіт [PERSON] . Згідно заповіту, складеного 28.10.2010 та посвідченого [PERSON] , секретарем Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, [PERSON] належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 4, 82 га для ведення товарного сільського виробництва, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010456101908 заповів сину - [PERSON] . Дізнавшись про існування заповіту мати позивача - [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої [PERSON] , віцеконсулом Генерального консульства України в Неаполі 23.02.2024 за реєстровим №570/4/4-535 від імені [PERSON] , 01.03.2024 звернулась до Решетилівської державної нотаріальної контори з проханням видати на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4, 82 га для ведення товарного сільського виробництва, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, після померлого [INFO] батька позивача - [PERSON] . Проте нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини (ст.1268 ЦК України). Позивач зазначає, що його необізнаність про наявність заповіту, який був зроблений на його ім`я є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. В зв`язку із вищевказаним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 25.03.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою суду від 28.03.2024 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. Ухвалою суду від 18.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. У судове засідання, призначене на 15.05.2024 учасники не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 15.05.2024 від представника позивача [PERSON] - адвоката Казакова Олега Анатолійовича до суду надійшло клопотання про проведення розгляду без участі позивача та його представника, позов підтримує, просить задовольнити (а.с.28). 15.05.2024 від представника відповідача Решетилівської міської ради Полтавської області Оксани Дядюнової до суду надійшло клопотання у якому викладено прохання проводити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, на підставі наявних у суду матеріалів (а.с.29). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено що [INFO] в селі Піщане Полтавського району Полтавської області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2022, виданого Решетилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 68 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно: земельна ділянка площею 4,82 га для ведення товарного сільського виробництва, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010456101908 (а.с. 9). Відповідно до копії заповіту, складеного 28.10.2010 та посвідченого [PERSON] , секретарем Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, [PERSON] належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 4, 82 га для ведення товарного сільського виробництва, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010456101908 заповів сину - [PERSON] (а.с. 7). Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області 01.06.1998, актовий запис №12, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 03.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Решетилівського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с.5). [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав, з підстав того, що про існування заповіту він дізнався лише у січні 2024 року. 01.03.2024 мати позивача [PERSON] - [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої [PERSON] , віцеконсулом Генерального консульства України в Неаполі 23.02.2024 за реєстровим №570/4/4-535 від імені [PERSON] , звернулась до Решетилівської державної нотаріальної контори з проханням видати на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4, 82 га для ведення товарного сільського виробництва, що знаходиться на території Піщанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, після померлого [INFO] батька позивача - [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 01.03.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини (ст. 1268 ЦК України). З постанови вбачається, що згідно інформації із Спадкового Реєстру, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , відсутня. У встановлений законом термін [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, разом зі спадкодавцем на день його смерті не проживав, заяву про відмову від спадщини не подавав. На момент своєї смерті [PERSON] проживав один. Таким чином, у [PERSON] відсутній факт прийняття спадщини (а.с. 8). З наведеного вбачається, що спадщину після померлої [PERSON] ніхто не прийняв. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Така правова позиція була неодноразово викладена у постановах Верховного Суду, в тому числі у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, у постанові від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, у постанові від 05.04.2021 року у справа N 591/1271/18. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Відповідно до п. 2.2. глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна нотаріус вчиняє низку дій, які забезпечують повну охорону цього майна, а саме: визначає місце відкриття спадщини, наявність спадкового майна, його склад та місцезнаходження, а також повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. В матеріалах справи наявна державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 01.03.2024, відповідно до якої заяву про прийняття спадщини ніхто не подавав, спадкова справа після померлого [PERSON] - відсутня, а отже нотаріус не повідомляв позивача [PERSON] про наявність заповіту [PERSON] . Суд встановивши, що [PERSON] був не обізнаним про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки не був повідомлений сільським головою, який відповідно до ст. 63 ЗУ "Про нотаріат" зобов`язаний був повідомити спадкоємців про наявність такого заповіту, дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які є достовірними і достатніми для їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved