Jurisdiction: civil
Date: 2024-05-26 00:00:00

23.03.2024 [PERSON] засобами поштового зв`язку подала до Дарницького районного суду м. Києва позовну заяву до ТОВ «Вердикт капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява з додатками надійшла до суду 26.03.2024, зареєстрована за вх. № 22531/24. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. На обґрунтування позову вказує таке. Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. відкрив виконавче провадження № 67485681. Підставою для виконання виконавчого провадження був виконавчий напис № 10181 вчинений 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Позивачка дізналась про відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчого напису через мобільний застосунок «Дія». Вона не отримувала жодних документів щодо існування боргу, відкриття виконавчого провадження. Позивачка вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус порушив вимоги ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, а саме: - не перевірено безспірності заборгованості; - кредитний договір не був нотаріально посвідчений. Разом із позовною заявою позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Ухвалою від 29.03.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонову О.М., 2. Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.В.; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи, а третім особам роз`яснив право подати письмові пояснення; витребував від ТОВ «Вердикт-капітал» належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 10181 від 28.09.2021, а також виконавчого напису № 10181 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 29.03.2024 суд заяву [PERSON] про забезпечення позову задовольнив. Зупинив стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріальної округу Сазонової О.М., вчиненого 28.09.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 10181, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 25 708,92 грн. Відповідач відзив на позов не подав, однак на виконання ухвали від 29.03.2024 у частині витребування доказів надав копію оскаржуваного виконавчого напису. Треті особи письмові пояснення щодо позову не подавала. Оскільки відповідач відзив не подав, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. 28.09.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. на підставі ст. 262 ЦК України, ст. 34, 87-91 ЗУ «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинила виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 10181 та на підставі якого стягнути на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 630062610 від 22.06.2017 з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Альфа-банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК «Інвестохіллс веста» на підставі договору № 2019-1АБ\\Веста про відступлення прав вимоги від 28.01.2019, яке уступило отримані права та обов`язки ТОВ «Вердикт капітал» на підставі договору № 29-01\\19\\2 про відступлення прав вимоги від 29.01.2019. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 20.07.2021. Сума заборгованості за кредитним договором № 630062610 від 22.06.2017 становить 25 708,92 грн, з яких: - 3% річних за період з 29.01.2019 по 20.07.2021 в сумі 22 300,91 грн; - інфляційні збитки за період з 29.01.2019 по 20.07.2021 у сумі 2 908,01 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. від 11.11.2021 відкрито виконавче провадження № 67485681 з виконання виконавчого напису № 10181 виданого 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (а.с.19). У межах виконавчого провадження приватним виконавцем: - накладено арешт на кошти боржника; - стягнути основну винагороду з боржника; - звернуто стягнення на доходи боржника (а.с.21-38). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції яка діяла на день вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до копії виконавчого напису № 10181, він виданий 28.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. на підставі ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначену постанову апеляційного суду проголошено 22.02.2017, а отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, якщо договір не був нотаріально посвідчений. Отже, на час вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому він має бути визнаний таким, не підлягає виконанню. Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.07.2017 у по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, зокрема таким документом є засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яку у цій справі стягував нотаріусу не надав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, треті особи не надали письмові пояснення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість боржника перед стягувачем не була безспірною, нотаріус не дотримався умов вчинення виконавчого напису, передбачених діючим законодавством. Щодо заходів забезпечення позову. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ували суду від 29.03.2024 у справі № 753/6173/24 (провадження № 2-з/753/72/24) продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у справі поніс судові витрати на загальну суму 1 816,80 грн, а саме: - сплачено судовий збір в сумі за подачу заяви про забезпечення позову 605,60 грн.; - сплачено судовий збір в сумі за подачу позовної заяви в сумі 1 211,20 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 1 816,80 грн.

Outcome: approved